НАРОДНА УКРАЇНСЬКА АКАДЕМІЯ

УКРАЇНСЬКА МОВА

Видавництво НУА

НАРОДНА УКРАЇНСЬКА АКАДЕМІЯ

УКРАЇНСЬКА МОВА

Для студентів факультету післядипломної освіти

Харків
Видавництво НУА
2013

УДК	811.161.2(075.8)
ББК 81.411.1–923		
У 45

Затверджено на засіданні кафедри українознавства
Народної української академії.
Протокол № 13 від 03.06.2013

У п о р я д н и к		Г. В. Купрікова
Р е ц е н з е н т 		канд. філол. наук Т. М. Берест

У 45

	
		Українська мова: навч. посіб. для студ. ф-ту післядипломн. освіти / Нар. укр. акад., [каф. українознав.; упоряд. Г. В.  Купрікова]. – Х. : Вид-во НУА, 2013. – 172 с.

У посібнику висвітлено важливі питання програмного матеріалу з курсу «Українська мова». Особливу увагу зосереджено на актуальних проблемах мовних норм і культури професійного мовлення. До кожної теми подано низку практичних завдань, які дадуть змогу закріпити засвоєний матеріал під час самостійного опрацювання.
Посібник призначено для студентів факультету післядипломної освіти, а також для всіх, хто цікавиться проблемами культури української мови.
УДК 811.161.2(075.8)
ББК 81.411.1–923	

	

© Народна українська академія, 2013

  	   

ЗМІСТ

Основні норми української літературної мови	5
Тема 1.1 Структурні рівні мови. Мовна норма. Орфоепія	5
Тема 1.2 Лексичні та фразеологічні норми сучасної 
української літературної мови	13
Тема 1.3 Орфографічні норми української мови	29
Підсумкова контрольна робота 1	50
Морфологічні норми української мови	57
Тема 1.4 Уживання форм іменників	57
Тема 1.5 Уживання форм прикметників	73
Тема 1.6 Уживання форм числівників	79
Дієслово: значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль.
Службові частини мови	89
Тема 1.7 Уживання форм дієслова	89
Тема 1.8 Особливості вживання прийменника, 
переклад прийменниково-іменникових форм	98
Підсумкова контрольна робота 2 	106
Синтаксичні та пунктуаційні норми української мови	115
Тема 2.1 Семантика і структура словосполучень 
в українській мові. Особливості перекладу словосполучень 
з російської українською мовою	115
Тема 2.2 Семантико-синтаксична будова простого речення. 
Синтаксична група підмета та присудка. Координація підмета і присудка	125
Тема 2.3 Просте ускладнене речення	135
Тема 2.4 Будова складного речення (порівняльний аналіз 
української та російської мов)	154
Тема 2.5 Засоби передачі чужого мовлення	162
Перелік навчально-методичної літератури		170

Основні норми української літературної мови
Тема 1.1 Структурні рівні мови. Мовна норма. Орфоепія

Питання, що виносяться на розгляд
1.	Поняття структурних рівнів мови.
2.	Орфоепія.
3.	Орфоепічні норми сучасної української літературної мови.

Література
1.	Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 15–18.
2.	Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. / З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 17–37, 120–158.
3.	Українська мова за професійним спрямуванням: Практикум: Навч. пос. / За ред. Т.В. Симоненко. – К., 2010. – С. 11–64
4.	Шевчук С.В. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / С.В. Шевчук. – К., 2008. – С. 7.

Матеріали для самостійного вивчення

1. Рівні мовної структури – складові частини, авт. механізми мовної системи. Кожен рівень має свій тип одиниць, свою сферу мовного простору 
і своє функціональне навантаження. Найчастіше виділяють чотири основних рівні мовної структури: фонологічний (одиниця – фонема), морфологічний (одиниця – морфема), лексичний (одиниця – лексема) та синтаксичний (одиниця – речення). Названі рівні мають ієрархічні відношення: одиниці кожного попереднього рівня є буд. матеріалом для одиниць наст. рівня. Такий погляд на 
Р. м. с., уперше сформульований франц. мовознавцем Е. Бенвеністом, багатьма вченими заперечується на тій підставі, що фонеми не є носіями значення, а всі ін. одиниці мають свою семантику, тобто фонеми складають план вираження й не є знаками, а морфеми, лексеми та речення є одиницями плану змісту й мають знакову природу. Однак ієрархічний погляд на Р. м. с. зовсім не означає, що одиниця вищого рівня є простою сумою одиниць нижчого рівня. На кожному рівні з'являється і щось своє, якісно нове, що й виправдовує існування цього рівня. Скажімо, слово так само не є лише сумою морфем, як морфема не є лише сумою фонем. На морфол. рівні з’являється семантика (відсутня на фонол. рівні), 
на лексичному – номінативність, на синтаксичному – комунікативність; при цьому те, що з'явилося, зберігається й на наст. рівнях. Пор. наявність номінативності 
в назві-реченні «Хіба ревуть воли, як ясла повні?». Лінгвістика тексту дедалі настійніше висуває тезу про існування п’ятого, ієрархічно найвищого Р. м. с. – текстуального (текстового). Одиниця цього рівня – текст (напр., «Заповіт» 
Т. Шевченка). Три його щаблі: 1) канонічний текст; 2) варіанти тексту, що збереглись або й ні, але були в автора в процесі створення тексту; 3) письмове 
та усне розмноження тексту. Синтагмат. ряд, у якому є одиниця текстового рівня – збірка, зібрання творів (для «Заповіту» це «Кобзар»).
Виділяють і проміжні Р. м. с. – морфонологічний (між фонологічним 
та морфологічним), словотвірний (між морфологічним та лексичним), фразеологічний (між лексичним та синтаксичним), їх функціонування є типово міжрівневим: процес відбувається на одному рівні, а його наслідки входять до ін. рівня. Напр., акт словотворення спирається на одиниці морфол. рівня, а результати цього акту – слова – є одиницями лекс. рівня. Питання про рівень, проміжний 
між синтаксичним і текстовим, поки що не з’ясоване.
2. Розділ мовознавства, який вивчає правила єдиної літературної мови, називається орфоепією (від грецьк. оrthos – правильний, рівний і epos – мова, слово). Орфоепічні норми регулюють правила вимови звуків і звукосполучень, правила наголошування слів, їх форм при словозміні тощо. Орфоепічні норми сучасної української літературної мови склалися на основі вимови, властивої центральним українським говорам – полтавським і київським. Досить часто 
в усній мові спостерігаються відхилення від орфоепічних норм, що пояснюється впливом діалектів, а також впливом правопису на вимову в тих випадках, коли слово вимовляється не так, як пишеться.
Розглянемо основні норми вимови голосних і приголосних звуків 
в українській мові, правила наголошування слів, а також деякі засоби творення милозвучності.
Основними нормами української літературної вимови є такі:
1. Під наголосом усі голосні звуки української мови виголошуються чітко, виразно, відповідно до написання.
2. Голосні [а], [у], [і] в ненаголошеній позиції вимовляються повнозначно і ясно, відповідно до написання.
3. Ненаголошені [е], [и] часто у вимові взаємно зближуються 
і вимовляються як [еи] або [ие].
4. Ненаголошений [о] здебільшого вимовляється виразно і чітко, він ніколи не наближається до [а], як це властиво російській мові. У позиції 
перед наголошеним складом з [у] ненаголошений [о] часто вимовляється 
як [оу].
5. Дзвінкі приголосні перед глухими та в кінці слів вимовляються дзвінко. В окремих випадках перед глухими приголосними дзвінкий [г] вимовляється 
як [х] (у словах нігті, кігті, дьогтю, легко, вогко та похідних від них).
6. Глухі приголосні перед дзвінкими в середині слів вимовляються дзвінко.
7. Губні приголосні [б], [п], [в], [м], [ф], а також звук [р] вимовляються твердо майже в усіх випадках, зокрема послідовно в кінці слова або складу. Напівпом’якшені вони перед [і], в іншомовних словах та у словах на зразок свято, цвях, тьмяний.
8. Приголосний [ц] у кінці слів вимовляється м’яко, за винятком іншомовних слів.
9. Розрізняються приголосні – проривний [ґ] (ґудзик, ґанок, ґрунт, ґрунтовний) і щілинний [г] (генеральний, голова, гнучкий).
Норми наголошення в сучасній українській літературній мові є нелегкими для засвоєння. Пояснюється це такими особливостями наголосу, 
як повсюдність і рухомість. Наголос в українській мові визначається 
як повсюдний, оскільки він може припадати у слові на будь-який склад (перший, другий, третій тощо), наприклад: по′їзд, ма′ркетинг, фено′мен, консо′рціум, комерса′нт, співіснува′ння, самовдоскона′лення. Така особливість, як рухомість, означає, що у формах того самого слова наголос може бути різним, як-от: гара′ж – гаража′ – у гаражі′. Іноді навіть та сама форма слова акцентується по-різному, наприклад форма називного відмінка множини деяких іменників (векселі′, але 2 ве′кселі, лікарі′ але 4 лі′карі). 
Складність засвоєння наголосу посилюється також тим, що у багатьох словах наголос є нерухомим, тобто при змінюванні слова за відмінками, родами, числами, дієвідмінами наголос припадає на той самий склад: гри′вня – гри′вні, гри′внями; ла′годити – ла′годжу, ла′годиш. 
Однією з орфоепічних вимог української літературної мови є функціонування милозвучності. Ця вимога зумовлює чергування
префіксів у – в, сполучників і – й, прийменників у – в – уві, з – із – зі, часток би – б, же – ж та ін. Розглянемо деякі з цих чергувань докладніше.

Чергування У – В
1. В українській мові чергуються як прийменники у, в, так і префікси у-, в- у словах. У вживається для того, щоб уникнути збігу приголосних, важких для вимови:
а) між приголосними: брати участь у різних проектах, надрукував 
у газеті;
б) на початку речення перед приголосним: У вступній частині договору наводяться найменування сторін; Усі засоби інформування про ціни повинні бути чітко оформлені; У разі потреби фахівців запрошують з інших міст;
в) незалежно від закінчення попереднього слова перед наступним в, ф, 
а також перед сполученням літер льв, св, сф, тв, хв і под.: поїхати 
у відрядження, включити у фінансовий звіт, жити у Львівській області, дізнатися у своїх підлеглих, досягнення у тваринництві, здійснити 
у двотижневий термін; Професори Одеської національної юридичної академії залучаються до виконання інноваційних програм Ради Європи у сфері державно-правового реформування в Україні (з газ.); Добре було у вересні 
та на початку жовтня (Гр. Тютюнник);
г) після паузи, що на письмі позначається комою, крапкою з комою, двокрапкою, тире, дужкою й крапками, перед приголосним: Херсонський морський торговельний порт розташований у гирлі Дніпра, у 53 милях 
від Чорного моря; За третій рік роботи організації в житлове будівництво було залучено 107,9 мільйона гривень, уведено в експлуатацію 210 тис. квадратних метрів житла.
2. В уживається для того, щоб уникнути збігу голосних:
а) між голосними: купувати в аптеці, запроваджувати в установі, мешкала в Одесі, зміни в оподаткуванні, брати в оренду, розірвати в односторонньому порядку, інвестиційні процеси в Україні;
б) на початку речення перед голосним: В акціонерному товаристві 
з числа акціонерів може створюватися рада акціонерного товариства; 
В умовах оренди діяло 8,7 тис. магазинів.

Чергування І – Й
Сполучник і та початковий ненаголошений і в ряді випадків чергуються 
з й у тих же позиціях, що й у –  в.
Немає чергування при зіставленні понять, наприклад: Дні і ночі. Батьки 
і діти.
Не чергуються у – в, і – й тоді, коли зміна звука викликала б зміну значення слова: вправа і управа, вклад і уклад, вступ і уступ.
Немає чергування у власних назвах: Україна, Врубель. У поезії 
та розмовному мовленні допустимою є форма Вкраїна.

Чергування З – ІЗ – ЗІ (ЗО)
1. З уживається:
а) перед голосним, з якого починається слово, незалежно від паузи 
та закінчення попереднього слова: З ухваленням цього Закону змінено порядок зарахування податку на прибуток;
б) перед приголосним (крім с, ш), рідше – сполученням приголосних початку слова, якщо попереднє слово закінчується голосним: Кошти було перераховано з вашого рахунка 24 листопада;
в) на початку речення, після паузи: З підозрюваного було знято всі звинувачення.
Щоб уникнути збігу приголосних, важких для вимови, вживають із або зі.
2. Варіант із уживається переважно між свистячими й шиплячими звуками (з, с, ц, ч, ш, щ) та між групами приголосних (після них або 
перед ними): Строк виконання замовлення встановлюється виконавцем 
за погодженням із замовником; Перелік санкцій має визначатися 
за погодженням із профспілковою організацією.
3. Зі вживається перед сполученням приголосних початку слова, зокрема коли початковими виступають з, с, ш, щ і т. ін., незалежно від паузи 
та закінчення попереднього слова: Ознайомтеся зі звітами про рух і залишки цінностей; Кожна зі Сторін має право розірвати цей Договір.
Прийменник зо як фонетичний варіант прийменника зі завжди виступає при числівниках два, три: позичив зо дві сотні, працював зо три дні; паралельно із зі у словах зотліти, зотлілий, зомліти, зомлілий; може виступати й при займеннику мною: зі (зо мною), але тільки зі Львова.

Питання для самоконтролю
1. Які Ви знаєте рівні мовної структури?
2. Які функції виконує кожний із основних компонентів мови?
3. Що означає поняття «літературна мова»? Назвіть основні риси літературної мови.
4. Чим відрізняються поняття «національна мова» й «літературна мова»? 
5. Що таке норма літературної мови? 
6. Що таке орфоепічні норми?

Тренувальні вправи
Вправа 1. Прочитайте тексти і поясніть, які мовні норми порушено в них. 
1) Група фірм «Мезокред» працює над проектом будівництва великого комплексу дрібнооптового магазину по західноєвропейським стандартам 
у Мінському районі м. Києва. Основною метою цього проекту являється забезпечення максимальних вигод і зручностей для покупців. «Мезокред» приймає активну участь у громадянському житті країни, являється спонсором різних культурних і спортивних міроприємств.
2) Незалежний аудиторський контроль є основною формою зовнішнього фінансового контроля у розвинутих країнах, де законодавством передбачено обовьязкове аудиторске підтвердження достовірності і повноти фінансової звітності. В діловому бізнесі вступають у партнерські стосунки лише с тими підприємцями, звітні данні яких пітверджені аудиторским висновком. Фірми, кампанії можуть самостійно виберати кваліфікованого, незалежного від будь яких відомств контролера.
Вправа 2. Виправте помилки в словосполученнях: в значительной степени – в значній мірі; бывший директор – бувший директор; быть на хорошем счету – бути на хорошому рахунку; подъем уровня производства – підйом рівня виробництва; работать на общественных началах – працювати на суспільних началах; приступить к производству – приступити до виробництва; рассмотреть следующие вопросы – розглянути слідуючі запитання; самый лучший результат –самий кращий результат; разработать мероприятия – розробити міроприємства; профессиональный урівень – професіональний рівень; находиться в прекрасной форме – знаходитися в прекрасній формі; занимать призовые места – займати призові місця; допускать возможность – допускати можливість. 
Вправа 3. Перевірте рівень орфографічної грамотності, виправивши помилки у нижчеподаних словах: шампіньон, призвіще, суспільно-корисний, моркв’яний, вище наведений, коньюнктивіт, дитясла, арьєргард, причудесний, розкішю, зформувати, субьєктивність, беспідставний, парижський, сердцевий, карабахський, соціально економічний, Національний Університет "Львівська Політехніка", зовнішньо-економічний, прем'єр-міністр України, Тунгуський Метеорит, лізінг, Шевченківські поезії, Дніпрові води, сосюрина лірика, гонкурівська  премія, деседент, шоссе, голандський.
Вправа 4. Випишіть сполуки, що не порушують норм української літературної мови: Я була купила квиток до театру, але прийти на виставу 
не змогла; Луги, струшуючи росу, розляглися співами солов’їв; Готуючись 
до іспитів, увесь матеріал має бути повторений; Визирнувши у вікно, на вулиці йшов дощ; Підприємці завжди співставляють витрати і прибутки; пробачте друзів; Меблі коштують біля п'яти тисяч гривнів; Нами було обговорено три важливих питання; Мені болить майбутнє нашої молоді; зраджувати принципи; наводити докази; листати журнал; називати по імені; не приніс гроші; завідуючий бібліотекою; покарати за брехню; призначити заступником директора Іванченко Ігора Сергійовича; Працюватиму на об'єкті до одинадцяти годин; Лікування триватиме менше двох тижнів; наглі зміни в суспільстві; Готуючи вечерю, я слухаю новини по радіо; Я купив цього собаку ще будучи цуценям; Ми розмістилися на добре вимощеному возі свіжою травою; відстаючий учень; стоячі в тролейбусі пасажири; плакуча верба; ходяча енциклопедія; Корній, овіяний весняним вітром, тепер виношував новий задум; А відноситься до В; Відноситися до неї з повагою; Аташе прибуло 
для термінових консультацій.
Вправи 5. Установіть лексичне значення наведених слів, складіть 
з ними речення.
Ві/домість — відо/мість, во/дяний — водя/ний, забі/гати — забіга/ти, за/в 'язка — зав 'я/зка, за/раз — зара/з, свя/чений — свяче/ний, пра/вило — прави/ло, о/рган —- орга/н, лу/па — лупа/.
Вправа 6. Випишіть виділені слова. Визначте лексичне значення, з яким вони вжиті в реченнях. Поставте в них наголос. 1. Яка тобі вигода держати курей 2. Сусід купив квартиру з усіма вигодами. 3. Вигода, якщо маєш дві квартири і одну з них здаєш студентам. 4. Школа побудована за типовим проектом. 5. Виборний з п'єси «Наталка Полтавка» — типовий представник дореволюційного села. 6. Я тебе прошу прийти, а ти не з 'являєшся. 1. А вона 
й каже: «Прошу до столу».
Вправа 7. Поясніть значення термінів. Запам’ятайте їх.
білінгвізм;
білінгв;
державна мова;
мертва мова;	національна мова; 
офіційна мова;
рідна мова;
сакральний.	

Контрольні завдання

Вправа 1. Перекладіть речення. 1. Ваш успех в жизни определяется отношением к тому, что вы считаете самым важным. 2. Известнейший артист при более близком знакомстве оказался приятным во всех отношениях человеком. 3. В то же время стало ясно, что люди в нашей стране были 
не совсем готовы к рыночным отношениям. 4. С каждым годом растет число студентов, желающих изучать в нашем вузе международные отношения. 
5. Нашим дружеским отношениям уже не один десяток лет. 6. На минуту он пришел в замешательство. 7. На выставке многие приходят в изумление 
от мастерства художника. 8. Через час больной пришел в сознание и смог ответить на вопросы. 9. От увиденного мы пришли в настоящий ужас. 10. Мы видим, что все здесь приходит в совершенный упадок.
Вправа 2. Поставте наголос у поданих словах: визнання, випадок, відомості, вірші, вітчим, водопровід, вчення, газопровід, граблі, громадянин, гуртожиток, дециметр, діалог, дочка, дрова, дужки, жалюзі, живопис, життєпис, завдання, загадка, запитання, заслання, застібка, зібрання, каталог, квартал, кілометр, киянин, колесо, кольори, копійки, крапки, кропива, курятина, кухарство, листопад, літопис, машинопис, оглядач, ознака, олень, перекис, перепис, перепустка, пересуд, писання, пізнання, повстання, подруга, позначка, помилка, ремінь, решето, рукопис, русло, свердло, середина, спина, судно, термометр, течія, феномен, флюорографія, царина, цукрометр, чорнозем, чорнослив, шофер; бочковий, брудний, валовий, виразний, вичерпний, гетьманський, громадський, добовий, контрактовий, корисний, кухарський, легкий, лицевий, новий, нудний, порядковий; беремо, була, було, везти, вести, висіти, взяла, найдемо, ідемо, ллємо, люблю, нести; байдуже, босоніж, впоперек, глибоко, дешево, допізна, завжди, корисно; того, до того, моя, котрий; одинадцять, чотирнадцять, одного, два брати, три шляхи.
Вправа 3. Запишіть слова російською мовою та українською мовою, поставте в обох мовах наголоси в словах. Укажіть особливості наголошування слів української мови.
Рукопис – рукопись, одинадцять – одиннадцать, дрова – дрова, твердий – твёрдый, дочка – дочка, коромисло – коромысло, говорять – говорят, брати – братья. 
Вправа 4. Запишіть спочатку слова з літерою г, а потім - з ґ; прочитайте їх. З виділеними словами складіть речення або словосполучення.
(Г,Ґ)арячий, (г,ґ)атунок, (г,ґ)валтовно, (г,ґ)е(г,ґ)отати, (г,ґ)усеничний, (г,ґ)едзатися, (г,ґ)оробина, (г,ґ)ороскоп, (г,ґ)оспода, (г,ґ)ерґотіти, (г,ґ)остина, (г,ґ)остинець (шлях), (г,ґ)орня, (г,г)ородник, (г,ґ)ринджоли, (г,ґ)рунтомір, (г,ґ)рунтонос, (г,ґ)а(г,ґ)ара, (г,ґ)авань, (г,ґ)абарит, (г,ґ)рунтотворний, (г,ґ)валтувати, (г,ґ)ел(г,ґ)ати, (г,ґ)едзь, (г,ґ)о(г,ґ)ель-мо(г,ґ)ель, (г,ґ)ратчастий, (г,ґ)удзик, (г,ґ)о(г,ґ)оль (птах), (г,ґ)аньба, (Г, Ґ)ала(г,ґ)ан (прізвище), (Г, Ґ)удзь (прізвище), (г,ґ)речність.
Вправа 5. Перепишіть словосполучення, добираючи з дужок потрібні службові частини мови й частини слів.
Принесено (і,й) складено, розвага (і,й) втіха, Роман (і,й) Сергій, Марина (і,й) Ольга, щебетання (і,й) пісня, (у, в) степу (і,й) лісі, була (у, в, уві) Києві, виконав (в,у)праву, жити (в,у) Україні, прибути (у,в,уві) Албанію, бачити 
(у, в, уві) сні, побувала (у, в) Львові, принесла (б, би), прийшов (б, би), з ними 
(ж, же), приїхав (з, із, зі, ізі, зо) мною, мороз (з, із, зі, ізі, зо) вітром, над’їхала
 (з, із, зі, ізі, зо) степу.
Вправа 6. Утворіть від поданих слів прикметники, використовуючи суфікс –ськ- (-зьк-, -цьк-). Які зміни відбулися у фонетичному складі слова? Буг, Кагарлик, Перемишль, Ніжин, Золотоноша, солдат, Норвегія, Добро миль, таджик, черкес, завод, Париж, француз, викладач, ескімос, Прилуки, Волга, Оболонь, Бахмач, журналіст, козак, Одеса, Рига, Сиваш, Ірпінь, Овруч, казах, Забайкалля, студент, Дрогобич, Поволжя.
Вправа 7. Перекладіть українською мовою.
Украинский литературный язык формировался на основе среднеподнепровских говоров, которые раньше других и шире закреплялись 
в художественных произведениях и научной литературе. Так, О. Павловский написал первую украинскую грамматику на фактическом материале именно этих говоров (1805 г.).
Значительную роль в формировании нового украинского литературного языка на живой народной основе сыграл И. Котляревский – автор первых больших художественных произведений на украинском языке («Энеида», «Наталка Полтавка»). Он широко использовал народноразговорные богатства полтавских говоров и фольклора. В первой половине XIX в. вышли сборники украинских народных песен, записанных с народных уст, разнообразные 
по жанру и форме художественные произведения украинских писателей 
(Г. Квитки-Основьяненко, П. Гулака-Артемовского, Е. Гребинки, 
Л. Боровиковского, «Русалка Днестровая» Я. Головацкого, М. Шашкевича, 
И. Вагилевича).
Процесс становления украинского литературного языка на живой народной основе завершил великий поэт, мыслитель и борец 
против угнетателей трудового народа – Тарас Григорьевич Шевченко. Он стал основоположником нового украинского литературного языка.
Вправа 8. Відредагуйте речення, визначте, які мовні норми порушено. 
1. Наша група першим ділом зранку після сніданку, що містив поживні речовини, відправилася споглядати принадності міста. 2. По її очам видно всю біль, всю гіркоту розчарування. 3. Добре пам’ятаю свої студентські роки і як університет святкував своє стап’ятидесятиріччя. 4. Світлана Юріївна розповідає, що молодша дочка, на відміну від старшої, з іншим характером, більш наполегливішим. 5. Такий стан справ протирічить діючому законодавству. 6. До ювілею університету високими державними нагородами було нагороджено підрозділи по оздоровленню та відпочинку дітей. 
7. Це люди, про яких пишуть письменники й оспівують поети. 8. Йдеться мова про головного героя Рафаловича. 9. Новий матеріал викладається під час зіставлення досліджуємих пристроїв з відомими, аналізуючи різні схеми.
Вправа 9. Виправте помилки у словосполученнях і реченнях, зважаючи на правила милозвучності української мови та культуру мовлення. Прийшов в вівторок; є і інші твори; у учителя; лікар 
в спеціалізованій поліклініці; взяти трактор в користування; одержати у класі; пішов в перший клас; доповідь в першому корпусі; у зв 'язку з затриманням злочинця; товари потрапляють в руки людей; Інститут будівництва і інженерії довкілля; секція і і важкої атлетики; в справному стані; спеціаліст 
з страхування; виграти у лотерею. Я працював в відділі реклами. Я навчаюся
 у НУ "Львівська політехніка". Доручаю користуватись легковим автомобілем. Брала участь у обласній олімпіаді. В приміщенні актового залу відбудеться вечір... Зобов'язуюсь повернути усю суму до 2008 року. За час навчання в школі виступав в районних змаганнях з волейболу. Видавництво уже існує кілька років. Учні 10-11 класів навчаються в Академії щосуботи з одночасним навчанням в школі. Проводиться набір в групу аеробіки. Ламінарія - справжня скарбниця вітамінів, а за вмістом йоду їй взагалі немає рівних серед всього живого. В збереженні природи — порятунок людства. Навчання в школі закінчив в 2007році.

Тема 1.2 Лексичні та фразеологічні норми сучасної української літературної мови

Питання, що виносяться на розгляд
1.	Семантика слова. Особливості вживання та перекладу багатозначних слів.
2.	Змістова відмінність слів-паронімів, неможливість взаємозамінності. 
3.	Абсолютні й відносні синоніми, особливості їх використання та сполучуваності. 
4.	Іншомовні слова та їх власне українські відповідники. 
5.	Причини засвоєння іншомовних слів. Варваризми. Межі вживання іншомовних слів.
6.	Правила вживання іншомовних слів в ОДС. 
7.	Фразеологізми як особливий вид лексики.
8.	Усталені сполуки, їх семантика, особливості використання та перекладу. 
9.	Мовні кліше, штампи, складені найменування.

Література
1.	Вознюк Г. Л. Українська мова (за професійним спрямуванням): навчальний посібник-практикум / ГЛ. Вознюк, С.З. Булик-Верхола та ін. – 
Л.: Вид-во Львівської політехніки, 2011. – С. 25 – 27.
2.	Волкотруб Г. Й. Стилістика ділової мови: навч. посіб. – К.: МАУП, 2002. – С. 36 – 65.
3.	 Головащук С. І. Словник-довідник з українського літературного слововживання. – К.: Рідна мова, 2000. – 351 с.
4.	 Капелюшний А.О. Практична стилістика української мови: навч. посібник. – Л.: ПАІС, 2007. – 224 с.
5.	 Олійник І.С., Сидоренко М.М. Українсько-російський і російсько-український фразеологічний тлумачний словник. – X.: Прапор, 1997. – 462 с.
6.	 Словник іншомовних слів: 23 000 слів та термінологічних словосполучень / Уклад. Л.О. Пустовіт та ін. – К.: Довіра, 2000. – 1018 с.
7.	 Словник фразеологізмів української мови / Уклад. В.М. Білоноженко 
та ін. – К.: Наук, думка, 2003. – 1096 с.
8.	Сучасна українська мова: підручник / О. Д. Пономарів, В. В. Різун, 
Л. Ю. Шевченко. – К.: Либідь, 2008. – 488 с.
9.	Термінологічна лексика в системі професійного мовлення: метод. вказівки та завдання / Уклад. Г.Л. Вознюк та ін. – Л.: Вид-во Нац. ун-ту «Львівська політехніка», 2010. – 92 с.
10.	 Фразеологічний словник української мови: У 2 кн. / Уклад. 
В.М. Білоноженко та ін. – К.: Наук. думка, 1999. – 984 с.
11.	 Ющук І. П. Українська мова: підручник. – К.: Либідь, 2006. – С. 149 – 228.

Матеріали для самостійного вивчення

1. Слово – це найважливіша структурно-семантична одиниця мови, що являє собою єдність звукового чи графічного знака і значення. Із слів складаються речення – основний засіб вираження думки. Усі слова, що вживаються в якійсь мові, становлять її лексику, або словниковий склад.
Найважливіша функція слів – називна. Співвіднесеність слова з певним поняттям, явищем дійсності називається лексичним значенням слова. Наприклад, слово росинка є назвою поняття «крапля води». 
За характером співвіднесеності з дійсністю слова поділяються 
на повнозначні й службові. Усі повнозначні слова – іменники, прикметники, займенники, числівники, дієслова, прислівники – мають лексичне значення, доповнене граматичним. На відміну від інших повнозначних слів, займенники не називають, а вказують на значення, що даються в інших словах. Смисловою специфікою займенників є загальність, абстрактність. Значення займенників залежить від значення того слова, на яке вони вказують чи замість якого вони вживаються. Отже, у висловлюванні будь-який займенник (наприклад, він, дехто, хто-небудь, ніхто, всі) набуває цілком конкретного змісту.
Службові слова – прийменники, сполучники, частки – позбавлені предметної відповідності, не називають предметів, явищ, ознак тощо, наприклад: на, від, за, проти, і, а також, мов, але, щоб, не, ні. Вони вказують на залежність між повнозначними словами і вживаються для зв’язку 
між словами, реченнями або надають різноманітних відтінків значенню слів 
чи всьому реченню. 
Значення слова містить не лише вказівку на дійсність, а й ставлення мовця до дійсності. Тому значення слова часто включає й оцінний момент,
а слово набуває того чи іншого емоційного забарвлення.
Слова української мови поділяються на однозначні та багатозначні. Слова, що мають одне значення, називаються однозначними.
Такими словами є, наприклад, іменники: прейскурант «офіційний довідник цін на товари й послуги», дендрологія – «розділ ботаніки, що вивчає деревні рослини».
Багатозначні слова мають кілька значень. Значення багатозначних слів поділяються на прямі й переносні. Основне, вихідне значення називається прямим. Воно звичайно є нейтральним, позбавленим образності. Переносне значення слова може бути мовним, тобто таким, що закріпилося в мові, 
і індивідуально-авторським, тобто таким, що зустрічається лише у цьому тексті. Мовні переносні значення відображаються у словниках; переносні значення, образність яких усвідомлюється мовцями, супроводжуються пояснювальною позначкою перен.. Індивідуально-авторські переносні значення у словниках 
не фіксуються.
Необхідно пам’ятати, що першим правилом вибору слова у будь-якій сфері спілкування є чітке знання мовцями його значення. При вживанні слова 
у неправильному значенні зміст висловлювання стає перекрученим, спотвореним, незрозумілим, отже, спілкування може втратити свою ефективність. 
Серйозну небезпеку для мови становить явище, яке дістало назву «суржик». Цей термін запозичений із сільськогосподарської галузі – 
із млинарства. Суржиком називали суміш зерна – жита, пшениці, ячменю, вівса, а також борошно з такої суміші. Зрозуміло, що це борошно низького ґатунку. Суржиком називають ще одну суміш – мовну, яка незрідка стає об’єктом 
для глузування. Суржик неприпустимий у спілкуванні.
При перекладі з російської мови необхідно враховувати, що багатозначні російські слова не обов’язково відтворюються багатозначним українським словом. Наприклад, російське слово военный перекладається двома прикметниками: воєнний і військовий, російський іменник отношения передається кількома словами: відношення, відносини, стосунки (взаємини), ставлення, відповідниками багатозначного дієслова предупреждать є 
в українській мові слова попереджати, запобігати, випереджати тощо.
2. До типових помилок у слововживанні належить нерозрізнення мовцями паронімів, тобто слів, близьких за звучанням, але різних за значенням, наприклад: земельний – земляний, особистий – особовий, професійний – професіональний, завдання – задача, жорсткий – жорстокий, рясніти – ряснішати, розбещувати – розпещувати.
Пароніми, як правило, належать до однієї частини мови. Виділяють пароніми різнокореневі (боцман – лоцман, бювет – кювет, ящір – ящур) 
і спільнокореневі (людський – людяний, увага – уважність, рекордсмен – рекордист, збіднити – збідніти). 
Деякі пароніми в окремих значеннях збігаються і можуть уживатися 
як синоніми. Так, прикметники рідкий і рідкісний взаємозамінюються 
у значенні «який трапляється, буває зрідка; який дуже мало зустрічається; незвичайний»: рідкісна/рідка квітка, рідкісний/рідкий випадок, рідкісна/рідка порода. Із цих паронімів лише прикметник рідкий реалізує значення «негустий, який іде, розташований нещільно один за одним або повторюється через певні проміжки часу тощо”, а також значення «негустий» – рос. «жидкий» (суп, борщ і т. ін.). Отже, у словосполученнях з іменниками тісто, волосся, туман, гребінець, вибухи вживаємо лише прикметник рідкий.
Виділяються пароніми, що об’єднуються антонімічними зв’язками, наприклад: адресат – адресант (той, кому адресується, надсилається лист, телеграма тощо – той, хто надсилає кому-небудь лист, телеграму і т. ін.); аверс (лицьовий бік медалі чи монети) – реверс (зворотний бік монети чи медалі).
Звукова подібність паронімів спричинює невмотивовані взаємозаміни цих слів. Саме тому необхідно з увагою ставитись до слів із схожим звучанням, з’ясовувати відтінки їх значень. Перевірити значення паронімів можна 
за тлумачним словником, спеціальним словником паронімів, а також 
за довідником з культури української мови.
3. Важливим засобом урізноманітнення мовлення є використання синонімів, тобто слів, у яких значення повністю чи частково збігаються, як-от: метелиця, заметіль, сніговиця, завірюха, хуртовина; байдужий, апатичний; двоєдушний, дволичний, лицемірний; акцент, наголос, наголошування; асоціація, об’єднання, товариство, спілка.
Група слів, об’єднаних синонімічними відношеннями, називається синонімічним рядом. Наприклад, для позначення форми державного устрою, побудованого на визнанні народу джерелом влади, на принципах рівності 
й свободи, використовується синонімічний ряд демократія, народовладдя, народоправство. 
Синоніми поділяються на абсолютні (лексичні дублети), і відносні (чи часткові). Абсолютні синоніми виявляють повний збіг значення, відносні відрізняються одним чи кількома значеннями або відтінками значення. Абсолютними синонімами є, наприклад, слова лінгвістика і мовознавство, кожне з яких означає науку про загальні закони будови і функціонування людської мови. Ці слова є взаємозамінними, як і синоніми, що вживаються 
на означення «скам’янілої смоли хвойних дерев», – бурштин і янтар.
Відносні синоніми інвентар і реманент об’єднуються значенням «сукупність предметів, необхідних для якоїсь галузі діяльності», але словом реманент позначаються предмети, що використовуються лише в сільському господарстві.
Розбіжності у значенні спричиняють різну сполучуваність синонімів. Розглянемо, наприклад, синонімічний ряд водій – шофер. Слова заміняють одне одного, якщо йдеться про особу, яка працює на автомобільному транспорті: водій автобуса – шофер автобуса, водій вантажівки – шофер вантажівки. Слово шофер не може замінити слова водій, якщо йдеться про керування іншими засобами пересування, отже, єдино можливими є словосполучення: водій трамвая, водій тролейбуса, водій танка тощо. 
4. Слова української мови за походженням поділяються на власне українські та іншомовні (запозичені). До власне української лексики належать слова, народжені самою мовою на будь-якому етапі її розвитку. Іншомовними називають слова, що увійшли в українську мову з інших мов. У процесі вживання іншомовна лексика засвоюється українською мовою, пристосовується до її фонетичних, граматичних, орфографічних законів.
Іншомовні слова в українській мові можуть бути єдиними назвами понять або виступати синонімами власне українських.
Поряд з іншомовними словами, які увійшли до української лексичної системи, виділяють варваризми – іншомовні слова, які вживаються 
в українському тексті, але не засвоєні українською мовою. Варваризми можуть передаватися графічними засобами мови-джерела чи українською графікою: лат. homo sapiens або гомо сапіенс (людина розумна), tertium non datur (третього не дано), volens-nolens (хоч-не-хоч); англ. happy end (щасливий кінець), okay чи о’кей (все гаразд, добре), high life (високе життя); фр. adieu! (прощавайте!), bonjour! (добридень!), merci або мерсі (дякую!); італ. finita la comedia (виставу закінчено), evviva! (хай живе!).

Матеріали для самостійного вивчення

Фразеологія – наука, яка займається дослідженням і систематизацією фразеологізмів. Фразеологізм – нарізно оформлений, але семантично цілісний 
і синтаксично неподільний мовний знак, який своїм виникненням 
і функціонуванням зобов’язаний фраземотвірній взаємодії одиниць лексичного, морфол та синтакс. рівнів. Напр.: лебедина пісня «останній вияв таланту»; набивати руку на чому, в чому «набувати досвіду, вправності, вміння», не за горами «швидко, незабаром»; не святі горшка ліплять «при бажанні можна всього навчитися». 
У процесі синтезу фраземотв. компонентів різних рівнів відбуваються глибокі перетворення і переосмислення лекс. і грамат. семантики, завдяки чому зворот набуває ознак Ф. Серед цих основних ознак виділяють універсальні (загальномовні) й специфічні. До перших належать відтворюваність 
і стабільність компонентного складу, до других – семант. перетворення фраземотв. компонентів, смислова цілісність та експресив.-емоц. характер фразеол. семантики. Одним з гол. наслідків цих перетворень є цілісне значення Ф. В основі формування фразеол. значення лежить етимол. (первинний) образ, виникнення якого зумовлюється: а) відображенням у нац.-мовній свідомості типової предметно-поняттєвої ситуації; б) смисловими асоціаціями, що спричинюються фраземотв. взаємодією лекс. компонентів Ф. Фразеол. значення поєднує в собі відображення позначуваного фрагмента дійсності й ставлення 
до нього певного мовного колективу: мілко плавати «не мати достатніх здібностей, знань, досвіду для серйозної діяльності» (зневажлива оцінка чиїхось здібностей). Образне вираження у фразеол. значенні позамовної дійсності – результат суспільно значущого багатовікового її пізнання, діалектич. поєднання розумового й чуттєвого світосприйняття. Єднальною ланкою між етимол. і актуальним значеннями Ф. служить його внутр. Форма – спільний для них асоціативно-образний елемент, який опосередковано співвідносить Ф. з відповідними об’єктами вторинної (непрямої, фразеологічної) номінації, а також зумовлює варіантні й системно-семантичні властивості Ф. – їхню багатозначність: стати 
на ноги а) «одужувати після хвороби», б) «вирости, набути самостійності», 
в) «поправити своє матеріальне становище, розбагатіти»; синонімію й антонімію: хоч лопатою загрібай (греби, горни), хоч греблю гати – кіт наплакав, на заячий скік, крапля в морі.
Сутність семант. перетворень компонентів, які відбуваються в основному двома шляхами – метонімічним та метафоричним – полягає в тому, що фраземотв. компоненти в процесі фразеологізації розвивають у собі якісно нові властивості: перемивати кісточки (кому) «лихословити, пускати плітки про кого-небудь», на вус мотати (що) «добре запам’ятовувати, навчатися», подавати надії «обнадіювати, давати підстави чекати успіхів у якій-небудь справі»; добрі люди «доброзичливі, чуйні до інших люди». 
Власне фразеологізми своїм лексичним значенням рівнозначні окремим словам або словосполученням: бути на сьомому небі – почуватися шасливим; брати за душу – розчулювати; робити з мухи вола – перебільшувати; мокрим рядном накрити – лаяти; права рука – найближчий помічник; мороз іде поза спиною – страшно, як сніг на голову – зненацька. 
У фразеологічних виразах слова більшою мірою, ніж у власне фразеологізмах, зберігають своє індивідуальне значення. До фразеологічних виразів належать: мовні кліше і штампи: дати путівку в життя, біле золото (про бавовну), чорне золото (про вугілля), люди в білих халатах (про лікарів), добрий день, доброго здоров’я, ринкові реформи, соціальна програма, сфера обслуговування, мати велике значення; складені найменування: річ у собі, коефіцієнт корисної дії, грудна жаба, білий гриб, Чорне море; прислів’я 
та приказки: Вовків боятися – у ліс не ходити. З великої хмари малий дощ буває. Хто багато обіцяє, той рідко слова дотримує. Поганому виду нема встиду. Сила та розум – краса людини; крилаті вислови: Борітеся – поборете (Т. Шевченко). Лиш боротись – значить жить (І. Франко).
Одним із джерел забруднення літературної мови є словесні штампи – слова і вирази, позбавлені образності, часто й одноманітно повторювані 
без урахування контексту, які збіднюють, знеособлюють мову. В основі таких виразів часто лежить якийсь образ, але цей образ унаслідок частого вживання втратив свою оригінальність. Наведемо приклади словесних штампів, які міцно утвердилися в мові засобів масової інформації: творча співпраця, люди в білих халатах (лікарі), рідке золото (нафта), чорне золото (вугілля), за рахунок підвищення продуктивності праці, набути широкого розмаху, піддати різкій критиці, приділяти найсерйознішу увагу, активна підтримка громадськості, викликає занепокоєння стан справ, висвітлити цілий комплекс проблем, набула гостроти ситуація, пом’якшити гостроту проблем, відбувся предметний обмін думками, працювати на педагогічній ниві.
Стандартизація мовних засобів є однією з особливостей офіційно-ділового стилю. На лексичному рівні ця риса виявляється у використанні канцеляризмів, тобто слів, словосполучень, виразів, які вживаються в ділових паперах як стійкий шаблон, трафарет для висловлення часто повторюваних думок, як-от: реалізація завдань, контроль за виконанням завдань покласти (на), підвищення ефективності заходів, набути розвитку, приділити особливу увагу, вжити термінових заходів, здійснювати контроль за дотриманням (чогось), прийняти до виконання. Стандартизовано звучать вислови 
із книжними прийменниками з метою, у відповідності до, у справі, зважаючи на і под., наприклад: з метою посилення контролю, відповідно до чинного законодавства, з боку керівництва, у справі підвищення добробуту, зважаючи на особливості виконання проектно-кошторисних робіт, у разі сплати комунальних послуг, оформлення на підставі заяв.
Закріплені в діловому мовленні формули сприймаються однозначно, отже, допомагають лаконічніше та точніше передати певний зміст. Існування «заготовок» полегшує створення документа і сприйняття інформації, а отже, 
в цілому сприяє результативності офіційного спілкування. Саме тому стандартні фрази у діловому стилі є функціонально доречними. Необхідно, однак, і в межах ділового стилю визначати доцільність використання канцеляризмів. Наприклад, в усному діловому мовленні або в деяких видах службових листів (привітаннях, запрошеннях) надмірне вживання стандартних фраз знижує ефективність спілкування.
Негативним явищем є проникнення канцеляризмів у публіцистичну 
та розмовну мову, шаблонні фрази збіднюють її, роблять сухою, мертвою, важкою для розуміння, надають казенного звучання.
Найпоширенішими проблемами щодо вживання науково-технічних термінів та фразеологічних зворотів є:
1) недоречне використання термінів-синонімів: треба вивчення показників продажу (а не вивчення показників маркетингу, збуту і продажу);
2) двозначне використання полісемічних термінів: звучання альта (жіночого голосу або струнного музичного інструмента);
3) двозначне використання термінів-омонімів: архітектори зібрали гурт (арку з тесаних клинчастих каменів, що укріплює ребра хрестового склепіння, або сукупність осіб, об’єднаних спільною метою);
4) сплутування термінів-паронімів: економічний – економний, референція – преференція;
5) наявність жаргонізмів у науковому тексті: треба комп’ютерна клавіатура (а не клава), карданний вал (а не кардан), долари (а не бакси);
6) перенасичення тексту чужомовними запозиченнями, зловживання іншомовними словами, які в українській мові мають свої відповідники: треба перевезення (а не транзит), товариство (а не корпорація), особливий 
(а не ексклюзивний), добірні сорти (а не елітні сорти), найкраща ціна 
(а не оптимальна ціна), відпочинок (а не вікенд), циркове видовище 
(а не циркове шоу).
М. Рильський казав, що без іншомовних слів у культурному мовленні не обійтись. Тому варто вживати їх тільки тоді, коли вони справді потрібні, і, безумовно, у властивому для них значенні;
7) порушення фразеологічної точності: треба мова про або йдеться про 
(а не мова йдеться про); брати учисть (а не приймати участь);
8) дослівний переклад іншомовних усталених висловів, які в українській мові мають свої відповідники: треба збожеволіти (а не зійти з розуму);
9) незнання точного значення фразеологізму, невміння правильно використовувати стійкі словосполучення: Напад на туристичний автобус був лебединою піснею для цієї злочинної групи. Правильне значення: Лебединою піснею цього видатного актора стала його остання роль на сцені нашого театру.

Питання для самоконтролю
1. Чим відрізняються однозначні слова від багатозначних?
2. Що таке пряме і переносне значення слів? Які основні типи переносних значень слів?
3. Як розмежувати омоніми і багатозначні слова?	
4. Які слова називаються синонімами?
5. Що таке евфемізми?
6. Чим зумовлене запозичення слів з інших мов? Чи завжди воно доцільне?
7. Як можна відрізнити запозичене слово від незапозиченого?
8. Що таке варваризми?
9. За якими ознаками слід відрізняти фразеологізми від звичайних словосполучень? 
10. Чим мовні кліше, штампи, складені найменування подібні до власне фразеологізмів, а чим відмінні?
11. Які є найпоширеніші проблеми щодо вживання науково-технічних термінів та фразеологічних зворотів?

Тренувальні вправи
Вправа 1. Згрупуйте словосполучення з метафорою, метонімією, синекдохою.
Холодний погляд, іде годинник, дрімає ліс, вушко голки, черства людина, голова зборів, село чекає переможців, аудиторія слухає, за кущами блукали вуха, сміється сонце, біжить час, теплий прийом, спочиває озеро, малиновий капелюшок, голка їжака, пливуть хмари, клас завмер, шийка пляшки, у дворі ні хвоста, Київ переміг, кам'яне обличчя.
Вправа 2. Випишіть слова з вправи, які відповідають літературній нормі, визначте коло їх уживання: справжність, довіреність, учбовий, навчальний, дійсний, мощність, невстигаючий, прожитковий, рішення, оточуючий, навколишній, слідуючий, положення (матеріальне), стосунки, відносини, спів ставляти, любий, другий, одержувати (освіту).
Вправа 3. Будьте уважні, перекладаючи з російської мови на українську слова й словосполучення, часто вживані в діловому, професійному мовленні. Средства к жизни —... Исключение из правил — ... Исключение из списка — ... Денежный перевод —... Перевод текста —... Перевод на другую работу —... На основании документа — ... Достаточное основание —... Послужить основанием —... Исполнить долг — ... Взять в долг —... Большие средства —...
Вправа 4. Виберіть одне із слів, що в дужках, і утворіть усі можливі словосполучення. 1. (Громадський, громадянський) лірика, думка. 2. (Батьків, батьківський) голос, комітет. 3. (Ефектний, ефективний) жест, співробітництво. 4. (Діалектний діалектичний) наголос, підхід. 5. (Змістовий, змістовний) неточність, доповідь. 6. (Дійовий, діючий) особа, армія. 7. (Зрошуваний, зрошувальний) земля, система. 8. (Корисний, корисливий) справа, людина.
 9. (Музикальний, музичний), людина, школа. 10. (Криштальний, кришталевий) вода, ваза. 11. (Особовий, особистий) річ, рахунок. 12. (Прозовий, прозаїчний) твір, життя. 13. (Робітничий, робочий) одяг, клуб. 14. (Рятувальний, рятівний) крок, експедиція. 15. (Тактовний, тактичний) людина, прийом.
Вправа 5. Відредагуйте словосполучення: білет на проїзд, адрес нашої установи, він нічого не вартує, ця обставина має виключно серйозне значення, вірний переклад, воєнне училище, поступаємо в університет, не дивлячись на погані погодні умови, ми вчасно закінчили жнива, деякі тварини здібні утворювати ультразвукові коливання, не мішай мені, музикальна школа, музикальне училище, хворів цілу неділю, хлопець виявився трусом, мені потрібен другий підручник, брошюра об’ємом 20 сторінок, освічена вулиця, почекай пару хвилин, я прочитала більшу половину книжки.
Вправа 6. Перекладіть речення: 1. После такой неприятности необходимо было быстро прийти в себя. 2. Мне никогда раньше это не приходило в голову. 3. Здесь мне приходит на память одно сравнение. 
4. Детеныши животных в нашем зоопарке приводят посетителей в умиление. 
5. Но если дразнить взрослых животных, они могут прийти в ярость. 
6. Молодым специалистам предоставляют места в общежитии. 7. Депутаты предоставили решение вопроса местным властям. 8. В начале собрания слово предоставили почётному гостю. 9. В этот критический момент он предоставил себя на волю случая. 10. Предоставьте это сделать мне.
Вправа 7. Відредагуйте, де потрібно, словосполучення, уникаючи тавтології та плеоназму.
Руйнівний смерч, послати геть, сатирична карикатура, вільна вакансія, мій власний погляд, пакети для пакування, саджати в саду саджанці, вперше знайомитися, 10 тисяч гривень грошей, в серпні місяці, довга і тривала подорож, бачити сновидіння, адреса місця проживання, пам'ятні сувеніри, період часу, на сьогоднішній день, по 20 сторінку включно, перспектива на майбутнє, широко поширений, сервісне обслуговування, обмежені ліміти, народнофольклорна практика, колишній екс-боксер.
Вправа 8. Виберіть один із варіантів перекладу нижчеподаних словосполучень. 
текучесть кадров 

штатное расписание 

трудовые отношения

профессиональная непригодность

численность работников 

потребительские тенденции 

высокая степень риска 

оказывать услуги 

совместное предприятие
	плинність кадрів; текучість кадрів 

штатний розклад; штатний розпис 

трудові відношення; трудові відносини; трудові стосунки 
професіональна непридатність; професійна непридатність
чисельність працівників; численність працівників
споживчі тенденції; споживацькі тенденції
високий ступінь ризику; висока ступінь ризику
робити послуги; надавати послуги

сумісне підприємництво; спільне підприємництво

Вправа 9. Виправте помилки, допущені внаслідок сплутування паронімів.
1. Цей університет був оснований 1948 р. і дав країні понад 200 докторів наук та близько 300 кандидатів наук. 2. У день виборів на виборній ділянці було досить людяно. 3. Покажчиком успіхів наших студентів стала відмінно складена сесія. 4. На засіданні кафедри Степаненкові Віталію Сергійовичу було вручено вітальну адресу з нагоди ювілею. 5. На думку фахівців, цей метод дуже ефектний. 6. Під час проведення судово-медичної експертизи є досить важливим встановлення степіня і виду отруєння. 7. Досить часто процес 
у справах про стягнення недоїмок і штрафів навмисне затягується, тому в нагоді стає досвід попередніх поколінь.
Вправа 10. Зробіть правильний вибір синонімів до поданих термінів: інвестиції – шкода, втрата, занепад; аргумент – випадок, непорозуміння; економія – відшкодування; збиток – вкладення коштів; ідентичний – терміновий, спішний; компенсація – заощадження; пріоритет – рівність; паритет – перевага, першість; екстрений – однаковий, тотожний; інцидент – підстава, мотив, доказ.
Вправа 11. З поданих слів побудуйте можливі синонімічні ряди, визначте домінанту, укажіть типи стосунків між членами ряду (смислові, емоційні тощо). Восьминіг, відстати, гірчичний, уривок, пити, недобре, назовсім, допоміжний, спрут, повнолиций, відчепитися, погано, поштар, нарочито, хлебтати, підсобний, тихий, напам’ять, метаморфоза, відв'язатися, доріжка, лимонний, фрагмент, дудлити, зле, мордатий, перебільшений, приблизно, ознака, криптографія, листоноша, товсторилий, слабкий, ровесник, неголосний, стежина, біля, зюйд, жовтий, назавжди, перетворення, гіперболізований, симптом, одноліток, тайнопис, роздутий, майже, прикмета, нечутний, плай, південь, золотий, навік, назубок, наперекір.
Вправа 12. Запишіть словосполучення, добираючи з дужок найбільш відповідне слово: (вежа, башта) фортеця, оглядова; (відношення, ставлення) 
до колег, до буття; (напрям, напрямок) діяльність, вітер; (основи, основа) математика, трикутник; (управа, вправа) міська, фізична; (тираж, наклад) лотерея, книжка; (стан, становище) санітарний, скрутний; (воєнний, військовий) тактика, стрій; (двосторонній, двобічний) договір, поверхня; (редакторський, редакційний) колектив, виступ; (чисельний, численний) натовп, аналіз; (шкірний, шкіряний) покрив, промисловість.
Вправа 13. Відредагуйте речення, уникнувши невиправданих повторів (тавтології) та вживання зайвих слів (плеоназмів).
1. У складі складного речення учні неправильно розставили розділові знаки. 2. Нам усім потрібно краще працювати, щоб покращити наше життя. 
3. У читальному залі нашої бібліотеки читач завжди може прочитати цікавий матеріал. 4. Письменник відтворив у своїх творах красу рідного краю. 
5. У поемі «Гайдамаки» Т. Шевченко зобразив повстання під назвою Коліївщина, у якому взяли участь найбідніші верстви сільської бідноти. 
6. Квіти вражали барвистістю веселкових барв. 7. Я дружу і товаришую 
зі своїми друзями. 8. У школі на посаду вчителя української мови та літератури була вільна вакансія. 9. Промовець промовляв слова урочисто і зрозуміло.
 10. У своїй автобіографії я описав своє життя. 11. На вулиці яскраво зазеленіла зелень. 12. Кожний літературний персонаж має свої індивідуальні риси. 
13. Ми пам’ятаємо і не забуваємо ваші поради. 14. Це місто є одним 
із найзеленіших міст світу. 15. Подарунок кожному покупцю при покупці більше, ніж на 500 грн. 16. Ви отримаєте можливість отримати головний приз марафону – автомобіль, інші призи – це сюрприз. 17. Замовляйте квитки вже зараз – кожна хвилина часу дорога! 
Вправа 14. Відредагуйте речення, знайдіть випадки неправильного вживання паронімів.
Три дні принижена ціна! Потрібно економічно витрачати кошти. У мене великий об’єм навчання. Зараз є багато шампунів, які збільшують обсяг волосся. Ця тема мала за об’ємом. Сьогодні на нашому факультеті обирали декана та його замісника. У нас технологічна перерва. Майбутнє 
за освідченими людьми. Спіймай свою вдачу за хвіст. Цей хлопець здібний заробляти гроші. Я завжди путаю Івана із Сашком. Восени місто освічене електронними фонарями. Офіцери прибули у воєнну частину. Ми вивчали військову доктрину України. Мені прийшла повістка у военкомат. Наше підприємство розпочало нову рекламну компанію. До адресанта надісланий лист не дійшов вчасно. Прошу вказати свій адрес. Він не любить критики у свій адрес.
Вправа 15. Будьте уважними, перекладаючи нижчеподані дієслівні словосполучення.
Принимать меры 
Принимать решения 
Принимать делегацию 
Принимать участие
Приносить радость 
Приносить убытки 
Восстановить в должности 
Восстановить хозяйство 
Вступать в переговоры 
Вступать в силу (закон) 
Задавать вопросы 
Задавать тон	Обращаться с просьбой 
Обращаться с людьми 
Представлять на рассмотрение 
Представлять нового 
сотрудника
Устанавливать отношения 
Устанавливать прибор 
Включать свет 
Включать в список 
Занимать деньги 
Занимать опыт 
Занимать место 
Занимать должность	
Вправа 16. Доберіть до слів-паронімів синоніми.
Авторитарний – авторитетний, гармонійний – гармонічний, фамільний – фамільярний, вдача – удача, відносини – відношення, привітальний – привітний, здатний – здібний, економний – економічний, тактовний – тактичний, таємний – таємничий.
Вправа 17. Згрупуйте подані слова в синонімічні ряди. Які із цих слів доцільно використовувати в ділових паперах? Завізувати, контракт, конференція, підписати, обґрунтувати, доказово, інструкція, семінар, обґрунтовано, договір, збори, радити, давати згоду, семінар, вказівка, лекція, оголошення, сповіщати, віче, переконливо, рекомендувати, урок, повідомлення, вмотивовано, плебісцит, бесіда, практикум, повідомляти, доводити до відома, рекламування.
Вправа 18. Доберіть до слів іншомовного походження власне українські відповідники: імідж, дефіцит, фактор, компенсація, маркетинг, менеджмент, еквівалент, дефект, пролонгований, респектабельний, ліцензія, мораторій.
Вправа 19. Перекладіть російські пароніми українською мовою; установіть, у яких випадках паронімія зберігається, а за яких обставин вона зникає.
Действенный – действительный, идеальный – идеалистический – идеализированный – идеалистичный, неизмеримый – несоизмеримый, одинарный – ординарный, пластический – пластиковый – пластичный, практик – практикант, реальный – реалистический – реалистичный, степень – ступень – ступня, эмигрант – иммигрант, правильный – праведный, травянистый – травяной – травчатый – травный, существенный – существующий – сущий, гуманный – гуманитарный – гуманистический.
Вправа 20. Перекладіть наведені слова, згрупуйте їх у синонімічні ряди за принципом зростання ступеня ознаки: быстро, маленький, безобразный, бояться, колоссальный, громкий, вмиг, уродливый, трусить, большой, в минуту, гигантский, невзрачный, мгновенно, громовой, пугаться, 
в мгновение ока, робеть, безотлагательно, огромный, немедленно, микроскопический, звучный, неотложно, миниатюрный, срочно, небольшой, экстренно, непривлекательный, крошечный, некрасивый, трепетать, моментально.
Вправа 21. Замініть слова поданими в довідці евфемізмами, тобто синонімічними словами чи зворотами, які здаються пом’якшеними, більш прийнятними з міркувань пристойності, ввічливості: бреше, помиляється, вбив себе, спить, хворів, смердить, ударити когось, помер, злодій, жулик, біс, божевільний, старий.
Довідка: нечистий на руку; говорить неправду, психічно хворий 
(або не в своєму розумі), покінчив з собою (або наклав на себе руки); спочиває; людина похилого віку (або поважного віку); темна людина 
(або нечесна людина); має неприємний запах (або погано пахне); погано себе почуває; відходить від істини; піднести на когось руку; навіки спочив; нечистий.
Вправа 22. Знайти в поданих реченнях помилки, пов’язані з порушенням норм лексичної сполучуваності. 1. Серед існуючих політичних сил фінансово-політичний потенціал колег з Росії у найбільшому об'ємі використала Комуністична партія України на чолі з Петром Симоненко. 
2. Хлопчаки зазвичай доглядають телят та коней (улюбленці навіть надаються до верхової їзди), а дівчата опановують ази праці на ріллі. 3. Ще одне унікальне явище, присутнє лише в Україні – «адвокатура про всяк випадок». 4. Ми маємо владу, яка зазнала поразки, але яка змогла втілити поразку у перемогу. 
5. Не ложіть зошити у книжки. 6. Нашому колективу дуже хотілося б, щоб цю роботу очолила така одіозна постать, як ви. 7. Я людина пунктуальна: на роботу приходжу за півгодини раніше. 8. Я рахую, що це питання можна розглянути 
в слідуючий раз. 9. Ми розробили необхідні міри по поліпшенню умов праці. 10. Мова наша живе, не дивлячись на заборони і переслідування на протязі століть. 11. Ми відчинили нову фірму на вулиці Карпенко, 26 і маємо надію, що Ви незабаром побуваєте в нас. 12. Я про це уяви не маю. 13. Мій електронний адрес.
Вправа 23. Доберіть самобутні українські відповідники до слів: бартер, хобі, дефект, континент, бінарний, коректива, стагнація, активний, візаві, одіозний, апелювати, фіксувати, анархія, домінувати, лімітувати, екстраординарний, конвенція, симптом, репродукувати, локальний, прерогатива, превалювати, координувати, легітимний, регламент, легалізація, преференція, імітація, імміграція, еміграція, адаптація, асиміляція.
Вправа 24. Розмежуйте фразеологічні одиниці різного типу (фразеологічні зрощення, фразеологічні єдності, фразеологічні сполучення, фразеологічні вирази): ні пари з вуст, сім п’ятниць на тиждень, храм науки, порушити справу, борітеся – поборите, золоті руки, впадати в око, не нюхати пороху, кров з молоком, лиш боротись – значить жить, друзі пізнаються в біді, закон не писаний.
Вправа 25. Подайте до російських фразеологізмів українські відповідники: много шума из ничего; битком набитый; брать в ежевые рукавицы; взять себя в руки; век живи – век учись; в поте лица; до свадьбы заживет; с легким паром; на вкус и цвет товарища нет; на ночь глядя; насильно мил не будешь; не в своей тарелке; не пришло в голову; не хочу учиться, а хочу жениться; после боя кулаками не машут, между молотом и наковальней; втирать очки; из огня да в полымя; убить время; принять во внимание; очертя голову; через пень колоду; не ровен час; в два счета; за тридевять земель; пятое колесо в телеге; гол как сокол; кормить завтраками; кромешная тьма; дать стрекача; коломенская верста; попасть впросак; принимать участие; быть начеку; бить баклуши.
Вправа 26. Перепишіть подані речення, підкресливши в них фразеологічні одиниці. 1. Було видно, що столяр вшелепався сюди не ляси точити, а з якимись визначеними намірами. 2. Ніч яка, господи! Місячна, зоряна: Ясно, хоч голки збирай... 3. Раз весела я була, розказую всякі нісенітниці паничеві, теревені правлю... 4. Чабан їх зачув і забачив, хоч оком не скинув і ухом не повів. 5. А надворі темно – хоч око виколи... 6. А вранці дика качка зривається шукати вашого пострілу рано-рано, тільки-но починає на світ благословлятись (Остап Вишня). 7.І хочеться вперед заглянути, подивитись – що з того буде, і страх обіймає, аж волосся на голові підіймається, серце каменіе. 8. І чого тебе так рано марудить і колотить? Ще чорти навкулачки 
не билися!. 9. Бо коли вже діло піде на витівки, то ще хто його зна, хто з нас кого зажене на слизьке. 10. Буду я терпіти, щоб він Івану свиню підкладав? 
Ну, ні. 11. Ох, глядіть, щоб не вскочити по саме нікуди.
Вправа 27. Виправте помилки в реченнях. 1. Ці слова врізались 
у думку всіх присутніх. 2. Коротше кажучи, пора від слів перейти до діла. 
3. Йому прийшло в голову переглянути старі конспекти. 4. Марійка приймає участь у роботі хорового гуртка. 5. Багато прийшлось прикласти зусиль, щоб загоїлись рани війни. 6. Від цієї звістки вона мало не зійшла з розуму. 7. Наша фабрика внесла свою лепту в загальну справу. 8. Енергійна дівчина, намагаючись перетворити кафе «Кульбаба», директором якого вона є, 
у сучасний заклад, але терпить одну поразку за іншою. 9. Перше правило прогнозу – сумніватися в тому, що саме по собі кидається у вічі. 10. Де їй прийде до смаку – там вона і залишиться. 11. Державний комітет статистики підвів підсумки діяльності уряду в 2000 році.
Вправа 28. Перекладіть українською мовою. Зверніть увагу на особливості використання фразеологізмів в усному та писемному діловому мовленні.
Фразеологические богатства украинского языка отражают вековую мудрость народа, поэтому они являются активным средством человеческого мышления. В устном деловом общении (беседе, публичной речи, лекции, дискуссии) их роль очень важна. В отдельных случаях они используются, чтобы акцентировать внимание на каком-то факте, подчеркнуть что-то, а чаще всего – как средство образного мышления и выражения определенного значения, что придает языку эмоциональную окраску, а деловому публичному выступлению – убедительность. 
В письменной же форме делового стиля не может быть никакой субъективной окраски, эмоциональности и метафоричности, поэтому 
в официальных документах могут употребляться только фразеологические словосочетания типа принять во внимание, сдать в эксплуатацию, овладение методами, обратиться по адресу. 
Чрезмерное употребление штампованных канцелярских оборотов типа обострить вопрос, на сегодняшний день часто неуместны и нежелательны.
Вправа 29. Розкрийте значення фразеологізмів: сізіфова праця, ахіллесова п'ята, дамоклів меч, канути в лету, скринька Пандорри, прокрустове ложе, авгієві стайні, танталові муки, розрубати гордіїв вузол, нитка Аріадни, альма-матер, крокодилячі сльози, езопова мова, перейти рубікон, цап офірний, вавилонське стовпотворіння, наріжний камінь, альфа і омега, скромна лепта, Содом і Гоморра, лізти на рожен, берегти, як зіницю ока, сіль землі, чаша терпіння, терновий вінок, блудний син, сильні світу цього, лебедина пісня, набити руку, давати відкоша, оббивати пороги, повертатися на круги своя, притча во язицех.
Вправа 30. Укажіть нормативні фразеологічні сполучення: а) за даних умов, б) при даних умовах, в) за таких умов; а) не дивлячись на обставини, 
б) незважаючи на обставини; а) зробити висновок, б) прийти до висновку; 
а) згідно з наказом, б) згідно наказу; а) докажи теорему, б) доведи теорему; 
а) пояснююча записка, б) пояснювальна записка; а) скласти свої повноваження, б) зложити свої повноваження; а) впровадження в оборот, б) впровадження 
в обіг; а) в остаточному рахунку, б) у кінцевому підсумку.
Вправа 31. Із поданих словосполучень виберіть ті, які можуть бути фразеологічними. Доведіть їх фразеологічність. 1. Білий папір, біла сорочка, біла ворона. 2. Гречана каша, березова каша. 3. Перша ластівка, перша лекція, перша книжка. 4. Пасти корів, пасти задніх, пасти овець. 5. Пронизати ножем, пронизати голкою, пронизати поглядом. 6. Народна пісня, лебедина пісня, авторська пісня. 7. Мій брат, материн брат, наш брат. 6. Обливатися водою, обливатися потом. 9. Наріжний камінь, великий камінь, холодний камінь. 
10. Гілки обламати, боки обламати. 11. Права рука, легка рука, поранена рука. 12. Ловити птахів, ловити гав.
Вправа 32. Перекладіть українською мовою. Иметь в виду, взять верх, взятки гладки, вылитый отец, дело хозяйское, избитое выражение, к вашим услугам, ко всеобщему удивлению, парень не промах, покрыто тайной, с глаз долой, с чистым сердцем, хоть шаром покати, козел отпущения, лед тронулся, без всякого сомнения, говорить по душам, мартышкин труд, львиная доля, терпение лопается, груз обязанностей, сбить с толку.
Вправа 33. До кожного фразеологізму першої групи підберіть із другої групи російський відповідник (наприклад: обоє рябое – одним миром мазаны). Згадайте й запишіть кілька семантично співвідносних фразеологічних одиниць із тих іноземних мов, які вивчаєте. 
І. Бувати в бувальцях. Вивести на сухеньке. Дурний, аж крутиться. 
З дощу та під ринву. Катюзі по заслузі. Робить, як мокре горить. Спасти на думку. Терпець увірвався. Тут тобі й рішенець. У гурті й каша добре їсться. Хоч раз та гаразд. Чого душа забажає. Як з очей, так і з думки. Як оком моргнути. Як сіль у оці. Ятрити рану. 
ІІ. Артельная каша лучше. Бельмом в глазу. Бередить рану. Взбрести 
в голову. Видать виды. В мгновение ока. Вывести на чистую воду. Глуп как пробка. Из огня да в полымя. Из рук все валится. С глаз долой. Собаке собачья смерть. Терпение лопнуло. Тут тебе и крышка. Хоть редко да метко. Чего душе угодно.
Вправа 34. Знайти випадки порушення граматичних норм і виправити помилки. 1. Народився Богдан Хмельницький близько тисячу п’ятисот дев’яноста п’ятого року в Чигирині. 2. Згодом трирічне протистояння Ігора з уличами завершилося тим, що вони залишили Нижнє Подніпров’я 
і відійшли у межиріччя Дністру й Південного Буга. 3. Давайте поміркуємо над тим, чи має ввічливість національність. 4. Скориставшись зовнішньополітичними труднощами Київської держави, візантійцями поступово було порушено основні положення договору Олега з греками, укладеного ще 911 р. 5. На виставці-ярмарці канцелярські приладдя представляли 4 фірми із Санкт-Петербургу. 6. На протязі сорок років космічної ери з двадцять двох генеральних конструкторів, які очолювали десять основних конструкторських бюро у Радянському Союзі, а пізніше  в СНД, одинадцять фахівців мають стосунок до України. 7. Е.Резерфорд разом зі своїм співробітником англійським фізиком Фредеріком Содді запропонували теорію радіоактивного розпаду, згідно якої радіоактивність є наслідком самовільного перетворення елементів, що супроводжується випромінюванням, енергія якого береться з самого атому. 8. З 1978 р. до 1988 р. кафедрою завідував 
проф. В.П.Михальченко, успішно захистивший 1976 р. докторську дисертацію по рентгенографії ангармонійних ефектів у кристалах.
Вправа 35. Поясніть значення поданих слів: другий, рожа, неділя, баня, свита, чоловік, час, луна, займатися, заказати, закалятися, заставити, доказати, витікати, винести, чинний, адрес, дурно, гадати, жалко, блюдо, шар, смутно, настоювати, наглий, горіти, брак, пильний, красний.

Контрольні завдання

Вправа 1. Поясніть семантичні відмінності між нижчеподаними словами: пам’ятка – пам’ятник; виключний – винятковий; здібний – здатний; обов’язок – зобов’язання; обсяг – об’єм; чинний – діючий; адреса – адрес; рада – порада; нагорода – винагорода; оренда – орендодавець; плата – оплата; продовження – подовження; однобічний – односторонній; ділянка – дільниця; покажчик – показник; інший – другий; боліти – хворіти; везе – удається – щастить; дзвонити – телефонувати; докладати – прикладати; кидатися – упадати; перерахувати – перевести – перекласти – переказати.
Вправа 2. Перекладіть українською мовою: внимательное отношение 
к матери; быть в наилучших отношениях с товарищами; это не имеет отношения к делу; считать своим долгом; считать это нарушением закона; он считает себя вправе; первый по счету; каждая минута на счету; жить на чужой счет; на этот счет мы еще поговорим; это не в счет; разговор шел о следующем; на собрании постановили следующее; в следующем году; в следующий раз; следующий по маршруту поезд; следующим образом; на следующий день; следующим номером программы...; следующий за мной человек; гражданская война; гражданский брак; гражданские права; достойная оценка; достойный претендент; оценить по достоинству; достоинство денежной единицы; задевать достоинство; быть в доле; доля правды; домашние животные; домашнее задание; домашнее хазяйство; бегло читать; беглый гласный; гласный звук; гласное выступление; жалобный голос; жалобная книга; математическая задача; поставить задачу перед кем-либо; закат солнца; закат епохи; закрыть глаза; закрыть дверь; закрыть магазин; дыхание заняло; занимать первое место; заключить в объятия; заключить в скобки; заключить в тюрму; заключить мир; из этого можно заключить; суть задания заключается в; заметка в блокноте; заметка на полях.

Тема 1.3 Орфографічні норми української мови

Питання, що виносяться на розгляд

1. Позначення м’якості приголосних. Уживання апострофа. Літера Ґ .
2. Подвоєння та подовження приголосних.
3. Правопис слів іншомовного походження
4. Правопис власних назв.
5. Правопис складних слів.
6. Правопис прислівників.
7. Утворення, правопис імен та по батькові. Передавання українською мовою іншомовних прізвищ.
Література

1. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 135–139.
2. Іванова І. Б. Українське ділове мовлення: навч. пос. / І. Б.  Іванова – Х., 2007 – С. 269.
3. Українська мова за професійним спрямуванням: практикум: Навч. пос. / За ред. Т.В. Симоненко. – К., 2010. – С. 106–113.
4. Український орфографічний словник: близько 165 тис. слів. – 5-те вид., переробл. і доп. – К: Довіра, 2005. – 940 с.
5. Український правопис. – К.: Наук. думка, 2008. – 288 с.
6. Ющук І.П. Практикум з правопису української мови. – К.: Освіта, 2002. – 254 с.

Матеріали для самостійного вивчення

ПРАВИЛА ВЖИВАННЯ М’ЯКОГО ЗНАКА
Правила	Приклади	
1. М’який знак (ь) пишеться в українських словах:
•	після букв на позначення м’яких [д], [т], [з], [с], [дз], [ц], [л], [н], що закінчують склад;
•	після букв на позначення м’яких приголосних перед о у середині складу;
•	у суфіксах -зьк-, -цьк-, -ськ-;

•	у суфіксах -еньк-, -оньк-, -есеньк-, -ісіньк-, -юсіньк-;

•	після л перед буквами на позначення приголосних;

•	у родовому відмінку множини іменників ж. роду м’якої групи І відміни та іменників с. роду на -нн(я), -ц(е) II відміни;
•	у 3 особі однини і множини дійсного та у 2 особі однини і множини наказового способів дієслів, а також у стягнених формах інфінітива та зворотної частки.

2. Ь пишеться в іншомовних словах:
•	після д, т, з, с, л, н перед я, ю, є, ї, якими позначаються два звуки;
•	після л, н перед йо;
•	відповідно до вимови після л перед буквами на позначення приголосних, а також у кінці слова.

3. Ь не пишеться:
•	після б, п, в, м, ф;
•	після ж, ч, ш, щ:
•	після н перед ж, ч, ш, щ і суфіксами -ств-, -ськ-;

•	після р у кінці складу;

•	після букв, що позначають м’які приголосні, крім л, якщо за ними ідуть інші букви на позначення м’яких приголосних;
•	між буквами, що позначають подвоєні (подовжені) м’які приголосні.	

заздалегідь, нежить, мазь, просьба, ґедзь, місяць, сіль, промінь

третьокласниця, учотирьох, льох

запорізький, козацький, по-українському, але: баский, боязкий, різкий, ковзкий (зк, ск не суфікси,)
синенький, дівчинонька, малесенький, білісінький, малюсінький
більший, пральня, учительство, але: балка – балці, галка – галченя (лц, лч походять від лк)
перукарень, житниць, творінь, креслень, кілець, сердець

дивиться, дивляться, дивись, дивіться, дивиться

мільярд, Ньютон, гондольєр, в ескадрильї, але: малярія, ревю, резюме, нюанс
медальйон, сеньйорита
альтернатива, катапульта, але: алгоритм, катафалк; акварель, Булонь, але: ритуал, еталон

дріб, степ, кров, сім, верф ріжте, піч, робиш, дощ
інжир, конче (потрібно), інший, панщина, громадянство, просвітянський, але: доньчин (донька), няньчити (нянька)
перевірте, Харків, гіркий, але: М.Горький
пізнє, танцювати, гордість, але: різьбяр, тьмяний і похідні від них

віддячити, осінній, заміжжя, свавілля	

ПРАВИЛА ВЖИВАННЯ АПОСТРОФА
Правила	Приклади	
Апостроф уживається для позначення роздільної вимови перед я, ю, є, ї:	
1)	в українських словах
•	після б, п, в, м, ф, якщо перед ними немає інших букв на позначення приголосних (крім р), які належать до кореня;
•	після р у кінці складу;
•	після б, п, в, м, ф, р, к у власних назвах;

•	після префіксів та першої частини складних слів, які закінчуються буквами на позначення приголосних;

2)	в іншомовних словах після б, п, в, м, ф, г, к, х, ж, ч, ш та після р у кінці складу, а також після префіксів, які закінчуються буквами на позначення приголосних.

Апостроф не вживається
1)	перед я, ю, є в українських й іншомовних словах:
•	після б, п, в, м, ф, коли перед ними стоять інші букви на позначення приголосних (крім р), які належать до кореня;
•	після б, п, в, м, ф, г, к, х, ж, ч, ш та після р на початку складу, якщо я, ю, є позначають м’якість попередніх приголосних;
2)	перед йо.	
голуб’я, п’ють, на верхів’ї, сім’єю, мереф’янський

довір’я, сузір’я, бур’ян
Аляб’єв, Куп’янськ, В’яземський, В’ячеслав, Пом’яловський, Прокоф’єв, Захар’їн, Лук’ян
під’їхати, роз’яснення, з’юрмитися, дит’ясла, пів’яблука, але: пів-Європи (власна назва)

об’єкт, комп’ютер, інтерв’ю, прем’єра, верф’ю, к’янті, Х’юстон, Руж’є, миш’як, екстер’єр, ад’юнктура, ін’єкція, кон’юнктивіт, кон’юнктура

мавпячий, морквяний, духмяний, але: торф’яний, верб’я, черв’як

бязь, дебют, пюре, гравюра, Мюнхен, фюзеляж, Гюго, кюре, манікюр, кювет, брязкіт, рюмсати, Рєпін

Соловйов, серйозний, курйозний	

ПОДВОЄННЯ БУКВ НА ПОЗНАЧЕННЯ ПОДОВЖЕНИХ М’ЯКИХ ПРИГОЛОСНИХ І ЗБІГУ ОДНАКОВИХ ПРИГОЛОСНИХ ЗВУКІВ
1. Дві букви для передачі подвоєння приголосних пишемо при збігу однакових приголосних:	
•	префікса і кореня слів	беззахисний, відділ, оббити, ввечері, віддалік; інновація (новація), іррегулярний (регулярний)	АЛЕ: анотація, конотація (у слова нотація інше значення) отой, отут, отак, отам, отепер, отоді, оцей	
•	на межі частин складноскорочених слів	заввідділом, юннат, військкомат, страйкком
		
•	кореня або основи на -н(-нь) і суфіксів 
-н-, -ник, -ниц(я). Подвоєння зберігається в іменниках та прислівниках, утворених від таких прикметників	туманний, денний, кінний, щоденник письменниця, 
туманно, безвинність, безвинно, законність, законно
	АЛЕ: глиняний, водяний, солов'їний
	
•	основи дієслова минулого часу на -с і постфікса -ся	пронісся, розрісся, трясся, пасся		
2. Подвоєння приголосних передається на письмі: 	
•	у наголошених прикметникових суфіксах -енн-, -анн-(-янн-) зі значенням збільшення, підсилення, у суфіксі -енн- слів старослов’янського походження, а також у похідних іменниках із суфіксом -ість і прислівниках	силенний, здоровенний, старанний, старанність, старанно, здійсненність, численність, численно
благословенний, блаженний, огненний, священний	АЛЕ: дієприкметники та прикметники дієприкметникового походження: вивершений, написаний, печений, сказаний, зроблений	
•	у деяких словах	бовван, Ганна, лляний, овва, ссати та похідних	
3. Подовження приголосних [д, т, з, с, ц, л, н] та [ж, ч, ш] після букв на позначення голосних та перед буквами я, ю, є, і, е	
•	в усіх відмінках іменників середньго роду ІІ відміни, крім Р.в. мн. із нульовим закінченням	багаття, багаттю, багаттям, у багатті; почуттів, відкриттів
	АЛЕ: багать, відкрить
	
•	в усіх відмінках деяких іменників І відм., крім родового множини із закінченням -ей	стаття, статті, статтею, суддя, судді, суддю, суддею, суддів, суддям, суддями
	АЛЕ: статей

•	в О.в. одн. іменників ІІІ відм., основа яких у Н.в. закінчується на один м'який чи шиплячий приголосний	мить – миттю, височінь – височінню, ніч – ніччю
	АЛЕ: радість – радістю, щирість – щирістю, любов – любов’ю
	
•	у деяких прислівниках	Зрання, спросоння, навмання, попідтинню, попідвіконню	
•	в особових формах дієслова лити(ся) і похідних від нього	Ллю, ллєш, ллється, виллємо, переллються	
4. У словах іншомовного походження – власних назвах та утворених від них, а також словах-винятках	
Голландія, голландський, Мекка, меккський, Ватт (але ват), Ганна, Геннадій;
Аннали, бонна, брутто, пенні, ванна, мадонна, манна, нетто, панна, тонна, білль, булла, вілла, мулла, мірра.	АЛЕ: Росія (слов’янське), агресія, акумуляція, сесія, клас, група, апарат, атестат, бароко, сума, белетристика, бравісимо, інтелектуал, інтелігент, колектив, комісія, фін тощо.	
ПРАВОПИС ВЕЛИКОЇ ЛІТЕРИ
1. З великої літери пишуться:
•	Імена, по батькові, прізвища, псевдоніми, прізвиська людей

•	Прізвища людей, уживані в загальному значенні, але які не втратили свого індивідуального значення (не стали загальними назвами)	Ярослав Мудрий, Леся Українка, Кобзар, Каменяр

Нам потрібні нові Гоголі, Пушкіни, Шевченки...	але: донжуан, меценат, рентген (загальні назви).

прізвища (імена), що вживаються зневажливо, пишуться з малої літери: Світові не потрібні нові гітлери, піночети.	
•	Індивідуальні назви божеств, міфологічних істот	Господь, Бог, Мати Божа, Ісус Христос, Син Божий, Святий Дух, Будда, Артеміда, Кий, Перун	але родові назви: русалка, лісовик, водяник, німфа, муза, титан, демон, ангел;  міфологічні назви, що перетворилися на загальні: молох війни.	
•	Клички тварин, назви персонажів художніх творів	Зима, Мавка, Гнідко, Дід Мороз, Щука, Лісовик, Бичок-Третячок, Курочка Ряба	назви персонажів, що не виступають дійовими особами, а використовуються як загальні: дід-мороз, баба-яга	
•	Назви найвищих державних українських та міжнародних установ і посад	Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, Конституційний Суд України, Президент України, Генеральний секретар ООН, Голова Верховної Ради України, Генеральний прокурор України, Прем'єр-міністр	
•	Астрономічні назви, крім родових позначень (зірка, комета, сузір’я)	Чумацький Шлях, сузір'я Малої Ведмедиці, комета Галлея	слова земля, сонце, місяць пишуться з великої літери, коли є астрономічними назв.	
•	Назви сортів рослин у спеціальній літературі	Антонівка, Білий налив, Сніговий кальвіль	у загальному вжитку – антонівка, угорка	
•	Географічні назви, крім родових позначень (річка, море, мис, півострів, озеро тощо)
•	Коли означуване слово, що входить до географічної назви, не виражає родового поняття, воно пишеться з великої літери
•	З великої літери пишуться й складові частини географічних назв, що означають титули, посади, звання тощо	Чорне море, мис Айя, Панамський перешийок, Перська затока, гора Говерла

Біловезька Пуща (заповідник), Зелений Гай (місто), Булонський Ліс (парк)

мис Капітана Джеральда, затока Святого Лаврентія	
•	Назви вулиць, проспектів, майданів, парків, залізничних і под. шляхів, крім родових позначень
•	Якщо в назвах вулиць, проспектів, населених пунктів тощо слова брід, вал, ворота, вал, міст і т. ін. вже не сприймаються як родові позначення, то вони пишуться з великої літери	вул. 23 Серпня, просп. Перемоги, Сімферопольська автострада, Молодіжний парк, Андріївський узвіз, Байкало-Амурська магістраль
Кузнецький Міст, Ярославів Вал (вулиці), Сухий Яр (село)	
•	У назвах груп або союзів держав і найвищих міжнародних організацій усі слова, крім родових позначень, пишуться з великої літери	Співдружність Незалежних Держав, Європейське Економічне Співтовариство, Організація Об'єднаних Націй, Міжнародний комітет Червоного Хреста, Троїстий союз, Рада безпеки	
•	Назви держав та автономних адміністративно-територіальних одиниць (всі слова), автономних областей та округів, країв, областей, районів (1-ше слово)
•	Неофіційні назви держав, одиниць територіального поділу та образні назви географічних об’єктів пишуться з великої літери	Російська Федерація, Республіка Біларусь, Сполучені Штати Америки, Харківська область, Київський район, Слобожанщина, Батьківщина (= країна)

Буковина, Вінниччина, Золотоверхий (Київ), Славута (Дніпро)	

2. З великої букви пишеться тільки перше слово:
У назвах державних, партійних, громадських, профспілкових та інших установ і організацій України та інших держав, а також найважливіших документів	Національна гвардія, Збройні сили України, Національний банк і Міністерство фінансів України, Демократична партія України, Акт проголошення незалежності України	
У назвах установ місцевого значення	Харківський міський відділ народної освіти	
У повних назвах заводів, виробничих об'єднань, підприємств, наукових і навчальних закладів, кінотеатрів, парків, клубів, і т. ін.(символічна назва ще й у лапках)	Харківський завод "Світло шахтаря", Книжкова, стадіон "Металіст"

У назвах художніх, наукових та інших творів, газет, журналів (лапки!)	роман "Людина і зброя"	назви релігійних книг пишуться без лапок: Апостол, Біблія, Євангліє, Часослов, Коран, Псалтир	
У назвах пам`яток архітектури, храмів, історичних епох, подій, знаменних дат, релігійних свят і постів	Києво-Печерський монастир, Лавра, Києво-Могилянська академія, Вітчизняна війна, День незалежності України, Благовіщення, Великдень, Покрова, Різдво, Успіння, Великий піст, Масниця, Петрівка, Спасівка, Ренесанс
Восьме березня	

але 
8 Березня	
У назвах орденів, відзнак	орден "Дружби народів"		
Скорочені назви одиничних установ, організацій	Укртелеком, Держкомнафтогазпром	але сільгоспінститут, житлкооператив	

3. З великої букви пишуться прикметники, утворені від власних особових імен (імен людей, прізвищ, кличок людей і тварин):
із суфіксами -ів, -їв, -ов, -ев, -ин, -їн із значенням належності чогось цій особі	Грінченків словник, Шевченкова проза, Миколині діти, Мурчикова лапа, Тетянина книжка	але дамоклів меч, базедова хвороба (фразеологічні сполуки).
	
утворені за допомогою суфіксів -івськ, -евськ, -инськ, -інськ у значенні «імені, пам'яті, на честь когось»	Шевченківська конференція, Пушкінські читання	але пушкінський рукопис, шевченківські вірші	
НАПИСАННЯ СЛІВ ІНШОМОВНОГО ПОХОДЖЕННЯ
Передача голосних
Початкові іе (hіе) звичайно передаються через іє	ієрарх, ієрархія, ієрей, ієрогліф, але: єзуїт, Єна, єна (грошова одиниця Японії), Єрусалим	
Початкові io, yo, jo передаються через іо, коли в українській мові вони вимовляються як два склади
через йо, коли вони вимовляються як один склад	іон, іонізатор, іонійський, Іонічне море; 

йод, йота; Йорданія, Нью-Йорк, Йон, Йосип та ін	
I, y (а також u німецького дифтонга eu) між двома голосними (в іноземній мові) у загальних назвах звичайно не передаються окремим знаком	буєр, конвеєр, лояльний, параноя, плеяда, рояль, саквояж, секвоя, фаянс, феєрверк, АЛЕ: Гойя, Савойя, Фейєрбах; також майя, фойє	
Залежно від позиції та вимови в українській мові 
і, у (ігрек) передаються також літерами і, ї та и	
І пишеться:
на початку слова

після приголосного перед голосним, є та звуком й

і в середині слова перед голосним іноді переходить у й і відповідно передається на письмі

	
ідея, Іліада, інструкція, інтернаціональний; Індія, Іспанія; Ібсен, Івон, Ізабелла.
артеріальний, геніальний, діалектика, клієнт, пієтет; аксіома, революціонер, соціологі; радіус, тріумф; партійний, радій; Біарріц, Фіуме; Віардо, Оссіан, Фіораванте

курйоз, серйозний; ар’єргард, бар’єр, вольтер’янець, кар’єра, n’єca

	
ia в кінці слова передається звичайно через ія	артерія, індустрія, історія, хімія; Апулія, Греція, Дієго-Гарсія	
після приголосних в особових іменах і в географічних назвах (крім випадків, зазначених у в, 3–5 цього ж пункту), а також у похідних прикметниках перед наступним приголосним  і в кінці слова	Замбезі, Капрі, Ніл, Міссісіпі, Монтевідео, Нагасакі, Поті, Севілья, Сідней,  Сомалі, Сочі; Анрі, Білло, Гальвані, Грімм, Дідро, Дізель, Овідій, Россіні.	
власні імена, що перетворилися в назви предметів і явищ, тобто стали загальними іменами, пишуться за правилами правопису загальних назв іншомовного походження: дизель (хоч Дізель)	
після приголосних у кінці невідмінюваних слів	візаві, журі, колібрі, мерсі, парі, попурі, таксі, харакірі, а також перед наступним приголосним у таких невідмінюваних словах, як гратіс, піанісимо й под.	
в усіх інших випадках після б, п, в, м, ф, г, к, х, л, н перед наступним приголосним	бізнес, пілот, вібрація, академік, фінанси, графік, гіпопотам, логічний, гімн, кілограм, кіно, архів, хімія, хірург, література, республіка, комуніст, ніша	
У ряді слів іншомовного походження, що давно засвоєні українською мовою, після б, п, в, м, ф, г, к, х, л, н пишеться відповідно до вимови и: бурмистер (але бургомістр), вимпел, єхидна, імбир, кипарис, лиман, миля, мирт, нирка, спирт, химера та ін., а також у словах, запозичених із східних мов, переважно тюркських: башкир, гиря, калмик, кинджал, киргиз, кисет, кишлак.	
З и, а не з і пишуться також слова церковного вжитку: диякон, єпископ, єпитимія, єпитрахиль, камилавка, митра, митрополит, християнство тощо.	
Ї пишеться: 
після голосного	мозаїка, наївний, прозаїк, руїна, теїн; Енеїда, Ізмаїл, Каїр	
У складних словах, де перша частина закінчується голосним, на початку другої частини пишеться і	староіндійський, новоірландський; так само в позиції після префікса, що закінчується на голосний або приголосний; антиісторичний, доісторичний, поінформувати; безідейний, дезінтеграція, дезінфекція, дезінформація, розіграш.	
И пишеться:
в загальних назвах після приголосних д, т, з, с, ц, ж (дж), ч, ш, р перед наступним приголосним:	
дизель, динамо, диплом, директор, методика; інститут, математика, стимул, текстиль, тип; зиґзаґ, позиція, фізичний; марксизм, силует, система; цистерна, цифра; жирандоль, режим, джигіт, джинси; речитатив, чичероне; ширма, шифр; бригада, риф, фабрика	
у географічних назвах з кінцевими -ида, -ика:	Антарктида, Атлантида, Флорида; Адріатика, Америка, Антарктика, Арктика, Атлантика, Африка, Балтика, Корсика, Мексика	
у географічних назвах після приголосних дж, ж, ч, ш, щ і ц перед приголосним	Алжир, Вашингтон, Вірджинія, Гемпшир, Жиронда, Йоркшир, Лейпциг, Циндао, Чикаго, Чилі, але перед голосним і в кінці слова пишеться і: Віші, Шіофок	
у географічних назвах із звукосполученням -ри- перед приголосним (крім j)	Великобританія, Крит, Мавританія, Мадрид, Париж, Рига, Рим та ін., але Австрія, Ріо-де-Жанейро	
у ряді інших географічних назв після приголосних д, т та в деяких випадках згідно з традиційною вимовою	Аргентина, Братислава, Бразилія, Ватикан, Единбург, Єгипет, Єрусалим, Китай, Кордильєри, Пакистан, Палестина, Сардинія, Сиракузи, Сирія, Сицилія, Скандинавія, Тибет та в похідних від них: аргентинець, аргентинський та ін	
у словах, запозичених із французької мови, після шиплячих ж, ш пишеться відповідно до французького u українське у, а не ю: брошура, журі, парашут; також у словах парфуми, парфумерія	
Передача Е, ОЕ, Ц, EU
Е передається літерою е	екватор, екзаменатор, електрика, енергія, ентузіазм, етап, ідеал, каре, силует, театр, фаетон, філе; Еквадор, Па-де-Кале, Теруель; Есхіл	
коли іншомовне е (іноді дифтонг аі) на початку слова вимовляється в українській мові як звукосполучення й + е, воно передається літерою є	європеєць, європейський, єгер, єнот, єресь; Ємен, Євпаторія, Євразія, Європа, Євфрат, Єгипет	
після апострофа, є, і, й, ь пишеться є, а не е	бар’єр, п’єдестал, конвеєр, реєстр, феєрверк, абітурієнт, пацієнт; В’єнна, В’єтнам, Овєдо, Трієст, Сьєрра-Леоне; Вандрієс, Дієго, Фейєрбах, Готьє.  Але після префіксів і споріднених з ними елементів пишеться е: діелектрик, поліедр, реевакуація, рееміграція тощо.	
У слові траєкторія пишеться є; у словах проект, проекція й под. пишеться е.
Ое, ц, eu передаються літерою е: Гете, Кельн, Вільнев.
	
НАПИСАННЯ СКЛАДНИХ СЛІВ РАЗОМ І ЧЕРЕЗ ДЕФІС
Разом пишуться
1. Складноскорочені слова і похідні від них	міськрада, спортклуб, військкомат	
2. Слова із початковими частинами авіа, агро, авто, біо, вело, водо, газо, геліо, гео, гідро, екзо, екстра, електро, зоо, ізо, квазі, кіно, космо, лже, макро, метео, мета, мікро, мілі, моно, мото, палео, псевдо, радіо, рентгено, соціо, стерео, супер, теле, термо, турбо, фоно, фото ...		
3. Слова, в яких перша частина – кількісний числівник	двобічний, тримісячний (3-місячний); двадцятитонна, шестиденка, стодвадцятип’ятимільйонний	
4. Слова з першою частиною пів-, полу-, напів-	пів’яблука, півапельсина, пів лимона, АЛЕ пів-Європи	
5. Складні слова, утворені з трьох і більше основ	автомотогурток; неначебто, немовбито	
6. Прикметники, утворені від складних іменників	лісостеповий, радіофізичний	
7. Складні слова, утворені від підрядних словосполучень( у яких від одного до іншого слова можна поставити запитання):
а) іменники, у яких одна з основ  віддієслівна
б) іменники, утворені від прикметникової та іменникової основ за допомогою сполучного звука
 в) іменники, утворені від двох іменникових основ за допомогою сполучного звука 
г) іменники, утворені від дієслова наказового способу та іменника 

д) прикметники, утворені від іменника та узгодженого з ним прикметника.
ж) прикметники, у яких одна з основ  дієслівна, але без префікса 

з) прикметники, першою частиною яких є прислівник 

к) прикметники, у яких головною є остання частина, а попередні уточнюють її.
	новобудова, всюдихід, вічнозелений

лісосплав, вертоліт, тепловоз

чорнозем, чорногуз

лісостеп, верболіз, трудодень, шлакоблок
перекотиполе, пройдисвіт, Перебийніс

легкоатлетичний, правобережний
машинобудівний, (АЛЕ вантажно-розвантажувальний, контрольно-вимірювальний)
важкохворий, вищезгаданий, новоутворений, свіжозрубаний, (АЛЕ: трохи вище зазначений, абсолютно сухий, суспільно корисний).
давньоверхньонімецька, вузькодіалектне
	
Через дефіс пишуться слова, утворені
1. Повторенням одного слова для підсилення значення	робив-робив, білий-білий, сильно-сильно (АЛЕ повторення одного іменника в різних відмінках – окремо (раз у раз, нога в ногу, один одним, кінець кінцем, чин чином)	
2. Поєднанням 
а) синонімів 

б) антонімів 
в) близьких за значенням слів, що означають одне поняття 
в) однокореневих слів 
	
часто-густо, гидко-бридко, зроду-віку, 
більш-менш, видимо-невидимо,
батько-мати, хліб-сіль, срібло-золото, купівля-продаж,
сила-силенна, давним-давно, з діда-прадіда, АЛЕ якщо повторюється одне слово в різних відмінках, то пишемо окремо кінець кінцем, одним один, нога в ногу, раз у раз, день у день.	
3. Для позначення приблизності	не сьогодні-завтра, день-другий, година-дві, 3-4.	
4. Складні вигуки	гей-гей, бом-бом, АЛЕ кукуріку.	
5. Терміни, до складу яких входять букви алфавіту	Т-подібний.	
6. Абревіатури з цифрами	БТР-70, Ту-154.	
7. Іменники з першою частиною	віце, екс, лейб, максі, міді, міні, штабс, унтер, обер.	
8. Назви рослин, утворені від словосполучень	розрив-трава, чар-зілля, брат-і-сестра, (АЛЕ горицвіт, перекотиполе).	
9. Складні слова, утворені від сурядних словосполучень (рівноправні слова, між якими можна поставити сполучники і...і...):
а) іменники, що позначають спеціальності, професії, державні посади, військові та наукові звання 

б) назви казкових персонажів 
в) іменники, в яких перша частина підкреслює особливу прикмету предмета, названого другою 
г) складні одиниці виміру 
д) прикметники, утворені від іменників, що пишуться через дефіс 
е) прикметники, у яких частини рівноправні 
ж) прикметники з першою частиною на -ико (-іко): 
з) прикметники з першою частиною військово-, воєнно- 

к) прикметники зі значенням відтінку, присмаку, поєднання кольорів
л) назви сторін світу 	

лікар-еколог, інженер-економіст; генерал-губернатор, прем’єр-міністр, контр-адмірал, член-кореспондент.
Лисичка-Сестричка.

блок-система, дизель-мотор, жар-птиця, козир-дівка, стоп-кран.
кіловат-година, людино-день.
дизель-моторний (москворіцький).
масово-політичний, електронно-обчислювальний, народно-визвольний.
історико-культурний, механіко-математичний.
військово-повітряний, АЛЕ військовозобов’язаний, військовополонений.
кисло-солодкий, АЛЕ жовтогарячий, червоногарячий, чорносмородиновий.

норд-вест.	
НАПИСАННЯ ЧОЛОВІЧИХ І ЖІНОЧИХ ІМЕН ПО БАТЬКОВІ, ПРІЗВИЩ
Жіночі імена по батькові утворюються від основи чоловічого імені за допомогою суфікса -івн(а); чоловічі – -ович: Василівна, Васильович; Дмитрівна, Дмитрович; Геннадіївна, Геннадійович.
Імена по батькові, що утворюються не за загальним правилом:
Лука – Лукич, Лукович,
Ілля – Ілліч,
Лев – Львович, Львівна
Микола–Миколайович, Миколаївна,	Сава – Савич, Савович,
Хома – Хомич і Хомович,
Кузьма – Кузьмич і Кузьмович,
Григорій – Григорович, Григорівна.	
Українські прізвища
Українські прізвища передаються на письмі відповідно до вимови за загальними нормами українського правопису: Березівський, Біловерхий, Ведмедів, Заєць, Кривоніс, Миколаєнко, Олексієнко, Олександрович, Швець.
Українські та інші слов’янські прізвища, що мають закінчення іменників І чи ІІ відміни, відмінюються як відповідні іменники. Прізвища прикметникового типу на -ий, -ій відмінюються як відповідні прикметники чол. та жін. роду (твердої чи м’якої групи.
Чоловічі прізвища прикметникового типу на -ов, -ев (-єв), -ів (-їв), -ин, -ін (-їн) відмінюємо за такими зразками:
Однина	
Н. 	Павлов 	Ковалів 	Прокопів 	
Р. 	Павлов-а 	Ковалев-а (-лів-а) 	Прокопов-а (-пів-а) 	
Д. 	Павлов-у 	Ковалев-у (-лів-у) 	Прокопов-у (-пів-у) 	
Зн. 	Павлов-а 	Ковалев-а (-лів-а) 	Прокопов-а (-пів-а) 	
Ор. 	Павлов-им 	Ковалев-им (-лів-им) 	Прокопов-им (-пів-им) 	
М. 	…Павлов-і, -у 	...Ковалев-і, -у (-лів-і, -у) 	...Прокопов-і, -у (-пів-і, -у) 	
Кл. 	Павлов-е  Павлов 	Ковалев-е (-лів-е)  Ковалів 	Прокопов-е (-пів-е)  Прокопів 	
Жіночі прізвища на приголосний та о не відмінюються: Марії Сеник, Надії Балій, з Ніною Байко. Аналогічні чоловічі прізвища відмінюються як відповідні іменники: Василя Сеника, Михайлові Балієві, з Андрієм Байком.

Фонетичні правила правопису слов’янських прізвищ
Буква в інш. мовах	Позиція	Буква в укр. мові	Приклади 
	
Рос. Е, польс. ІЕ, болг. і серб. Е, чес. Е, Ĕ	Після букв на позначення приголосних	Е	Лермонтов, Воскресенський, Смеліков, Некрасов, Мічатек, Недич, Седлачек	
Рос.    Е	у суфіксі -еев(а), -ев(а) після ц, ж, ч, щ	Е	Аракчеєв, Тютчев, Непринцев, Бестужев, АЛЕ
болгарські  Ботев, Друмев	
Рос.  Е	на початку слів	Є	Євтушенко, Єсенін, Єршов	
Рос.  Е	у середині слів після букв на позначення голосних, апострофа і м’якого знака	Є	Санаєв, Одоєвський, Валуєв, Аляб’єв, Прокоф’єв, Власьєв	
Рос.  Е	у суфіксі -єв, -єєв після букв на позначення  приголосних, крім ц, ж, ш, щ, р	Є	Голубєв, Дягілєв, Тургенєв, Лазарєв, Берендєєв, Федосєєв	
Рос.  Е	у корені, якщо рос.  е  відповідає укр. і	Є	Бєдний (бідний), Лєсков (ліс), Рєпін (ріпа), Сєров (сірий), Дєдов, Снєгов, Мєшков	
Рос.  Ё

Польс. ІО	на початку слова і складу
після б, п, в, м, ф	ЙО	Йоркін, Бугайов, Соловйов 
Голембйовський, Мйодович, Пйотровський	
				
Рос.  Ё

Польс. ІО	у середині та в кінці складу
після м’яких приголосних	ЬО	Верьовкін, Корабльов, Алфьоров 
Аньолек, Генсьорський, Козьолецький	
Рос.  Ё	в утвореннях від імен, спільних для рос. і укр. мов	Е	Артемов, Семенов, Федоров	
Рос.  Ё	під наголосом після ч,щ	О	Рогачов, Щипачов, Борщов	
Э	завжди  	Е	Ельконін, Ешпаєв	
Рос. Ы, польс., чес., слов. У	завжди	И	Курицин, Чаплигін, Черних, Виспянський, Пташинський; Масарик.	
Болг., серб.                  И(І)	переважно; та через і – на початку слова:.
	И	Величков, Живков, Христов; Белич, Караджич,  Милетич, Радич, Ягич АЛЕ через Ї після голосного: Раїч, Стоїч	
Рос., польс., чес.    И	після ж, ч, ш, щ, ц  перед буквами на позначення приголосних	И	Жилікін, Тучин, Шишков, Рощин, Циркунов, Жижка, Міклошич, Фучик, АЛЕ Тиціан, Жіоно	
Рос.    И	в утвореннях від назв. та імен, спільних для рос. і укр. мов	И	Куликов, Гаврилін, Пивоварів, АЛЕ: Філіппов, Нікітін	
Рос.    И	у префіксі при- 	И	Приточний, Припасов	
Рос., польс., чес.       И	у суфіксах -ик, -ич, -иц, -ицьк-, -ищ, -ович, -євич, -евич	И	Петриков, Сосницин, Батищев, Станюкович, Воблаєвич 	
Рос., польс., чес.   И	на початку слова та після букв на позначення приголосних, крім ж, ч, ш, щ	І	Іванов, Ікономов, Ілієв; Івич, Ігнатович, Бібіков, Кузьмінський, Пушкін, Анікін, Багіров, Індра, Єдлічка, Мічатек	
Рос.    И	після букв на позначення голосних, апострофа і м’якого знака	І	Абраїмов, Зоїлов, Мар’їн, Захар’їн, Ільїн, 	
Суфікси
-ск(ий),-цк(ий), -ск(і), -цк(і), -sk(i), -ck(i), -dzk(i), -sk(э), -ck(э)		ськ, цьк,
дзьк	Броневський, Даргомижський, Маяковський, Мусоргський, Островський; Гомулицький, Городецький; Грудзький, Завадзький	
Прикметникові закінчення російських прізвищ передаються так: -ый через -ий; -ий після твердого приголосного — через -ий, після м’якого приголосного — через -ій; -ая, -яя — через -а, -я: Бєлий, Зоркий, Крайній; Бєла, Горова, Крайня. Закінчення -ой передається через -ой: Донськой, Полевой, Толстой.
Прикметникові закінчення білоруських прізвищ -ы, чеських -э, польських -у, болгарських -и передаються через -ий: Бялий, Гартний, Гуляшкий, Неврлий, Неєдлий, Новотний, Палацький.	
Апостроф. Апостроф пишеться після губних, задньоязикових і р перед я, ю, є, ї: Аляб’єв, Ареф’єв, Водоп’янов, В’яльцева, Григор’єв, Захар’їн, Луб’янцев, Лук’янов, Пом’яловський, Прокоф’єв, Рум’янцев, Юр’єв; перед йо апостроф не пишеться: Воробйов, Соловйов.
Примітка. Коли я, ю означають сполучення пом’якшеного приголосного з а, у, то апостроф перед ними не пишеться: Бядуля, Пясецький, Рюмін.	
Ь. 
1. Пишеться в прізвищах після м’яких приголосних д, т, з, с, ц, л, н: 
а) Перед я, ю, є, ї: Дьяконов, Панкратьєв, Третьяков, Полозьєв, Саласьєв, Ульянов, Ільюшин, Ананьїн.
б) Перед приголосними: Вольнов, Коньков.
в) У кінці слова: Лось, Соболь.
Примітка. Коли я, ю означають сполучення м’якого приголосного з а, у, то перед ними ь не пишемо: Дягилев, Зябрєв, Ляпунов, Цявловський.
1.	Твердий кінцевий приголосний ц у прізвищах із суфіксом -ець пом’якшується: Глуховець, Скиталець. 
Примітка. У неслов’янських прізвищах кінцеве ц тверде: Клаузевіц, Ліфшиц, Моріц.	

Питання для самоконтролю

1. Відповідно до яких правил у близьких за звучанням російських прізвищах Нікітін і Никифоров ми по-різному передаємо ту саму російську букву и?
2. У яких випадках російську літеру е передаємо українською є?
3. У якому випадку назви посад пишуться з великої літери?
4. Як пишуться назви установ, закладів, громадських і політичних організацій?
5. У якому випадку в українській мові в словах пишеться м’який знак?
6. .Чому після збігу двох приголосних у слові зв’язати апостроф пишеться, а в слові дзвякнути не пишеться?
7. Чому орфографічне написання слова мавпячий без апострофа відповідає його вимові?
8. Чому після г, к, х та шиплячих перед я, ю, є, ї для позначення звука й вживається апостроф, а не м’який знак?
9. Чому в слові казенний є подвоєння нн, а в казармений – немає (обидва прикметники утворено за допомогою того самого суфікса –н-)? Якої однакової природи звук е в обох мовах?
10 У якому випадку прислівники пишуться через дефіс?
11. Як утворилися прислівники потім, зовсім, зусібіч?
12. Чи однакове значення мають прислівники нелегко і не легко?

Тренувальні вправи

Вправа 1. Укажіть рядок, у якому всі слова написано згідно 
з правилами чинного правопису: а) офіційно-діловий, індекс, розпорядження, документальність, реквізит, законодавство; б) комюніке, степендія, матеріально-фінансовий, візування, достовірність; в) домовленість, премірник, конструкція, організаційно-розпорядчий, нумерація, оформлений; 
г) рубрикація, по-батькові, класифікаційний, діловодство, положення, прізвище; ґ) затверджений, машинописний, спілкування, інтонація, універсетет, стандартезація.
Вправа 2. Утворіть від першого іменника прикметник і запишіть словосполучення: 1) Львів, університет; 2) Кременчук, автомобіль, завод; 
3) Буг, лиман; 4) Кавказ, краєвид; 5) Франція, столиця; 6) Гадяч, церква; 
7) Париж, музеї; 8) Санкт-Петербург, білі ночі; 9) Кривий Ріг, сталь; 
10) Дрогобич, педуніверситет; 11) Карабах, конфлікт; 12) казах, традиції; 
13) Калуш, район; 14) товариш, матч; 15) Дамаск, сталь; 16) Прага, торт; 
17) Гаага, суд; 18) Рига, вулиця; 19) Мекка, святині; 20) Черемош, води; 
21) Ірак, традиції; 22) латиш, студенти.
Вправа 3. Запишіть подані слова українською мовою. 
Керчь, трельяж, кутюрье, бартер, Мольер, фьючерсный, адыгеец, каньон, ательє, виньетка, крупьє, пюре, Кордильеры, жюри, Тьер, бельетаж, Вьетнам, фюзеляж, медальон, кондотьер, грильяж, Нью-Йорк, гравюра, бюст, кальян, лейпцигский, Румянцев, брошюра, шансонье, кабальєро, кипарис, мышьяк, адъютант, дезинфекция, Вячеслав, Сибирь, Сицилия, диаметр, Жигули, миллион, стоик, Чикаго, Чили, Гаити, президиум, Ватикан, зигзаг, данцигский, серьезный, курьез, пируэт, дирижер, пол-апельсина, архивариус. 
Вправа 4. Запишіть складні іменники разом або через дефіс.
Земле/трус, макро/економіка, біо/сфера, стоп/кран, крекінг/процес, експорт/імпорт, вело/спорт, прем’єр/міністр, інженер/будівельник, авто/навантажувач, лісо/сплав, член/кореспондент, штаб/квартира, прес/конференція, міні/дисплей, контр/заходи, генерал/майор, блок/схема, радіо/центр, віце/президент, шести/денка, двадцяти/тонка, купівля/продаж сто/п’ятдесяти/річчя, авто/страда, кіно/камера, зюйд/вест, море/плавець, блок/апарат, турбо/генератор, аеро/іонізація, альфа/промені.
Вправа 5. Запишіть слова правильно: електро/силовий, як/таки, неначеб/то, віце/президентський, соціал/демократичний, загально/освітній, право/бережний, воле/любний, дерево/обробний, автомобіле/будівний, вантажно/розвантажувальний, контрольно/вимірювальний, важко/розчинний, легко/перероблювальний, абсолютно/сухий, діаметрально/протилежний, різко/окреслений, суспільно/необхідний, пів/міста, вісімдесяти/поверховий, науково/технічний, радіо/технічний, всесвітньо/історичний, історико/культурний, ялин...ці, механіко/автомобільний, військово/морський, військово/полонений, військово/зобов’язаний, кисло/солодкий, рожево/білий, жовто/гарячий, південно/східний, пів/Києва, осві...чений, А(а)кадемія Н(н)аук України, 3(з)бройні С(с)или України.
Вправа 6. Перекладіть подані нижче речення українською мовою. Назвіть випадки неправильного або стилістично недоречного вживання іншомовних слів. Виправте речення. 
1. Самоходное шасси – в том или ином амплуа – может работать весь год. 2. Нечёткое поступление комплектующих узлов лимитирует работу ремонтных бригад. 3. Принятое решение следует квалифицировать по крайней мере как несвоевременное. 4. Новый станок – настоящий ас среди своих собратьев. 
5. Во время испытаний станок ДГ-1 сохранял свой приоритет. 6. Сообщаем наши реквизиты: Донецк, ул. Артёма, 58.
Вправа 7. Запишіть прізвища, імена та імена по батькові українською мовою, провідміняйте їх. 
Мотрич Ольга Ильинична, Гречко Федор Моисеевич, Беспалько Илья Филиппович, Гречуха Таисия Игнатовна, Зорькина Вера Прокоповна, Хмелёв Геннадий Фомич, Гречка Инга Вячеславовна, Лукьянов Филипп Глебович, Пескова Раиса Артёмовна, Мажуга Кирилл Васильевич, Комарь Ольга Прокофьевна, Костенко Виктор Анатольевич.
Вправа 8. Напишіть з великої чи малої літери подані слова 
і словосполуки: (л)івобережна (у)країна, (б)лизький (с)хід, (н)адністрянщина, (х)олодна (г)ора, (п)івнічний (п)олюс, (б)ермудські (о)строви, (п)івострів (ю)катан, (м)аґдебурзьке (п)раво, (б)бурсацький (у)звіз, (в)елика (м)аґелланова (х)мара, (я)сна (п)оляна, (т)унґуський (м)етеорит, (к)арські (в)орота, (к)райня (п)івніч, (миколаївські (ч)аси, (п)очесний (з)нак (президента (у)країни, (д)руга (с)вітова (в)ійна, (н)ародний (а)ртист (у)країни, (з)бройні (с)или (у)країни, (н)аціональне (а)ґентство, (а)кт (п)роголошення (н)езалежності (у)країни, (с)лужба (б)езпеки (у)країни, (б)удинок (у)чених (н)аціональної (а)кадемії (н)аук (у)країни, (м)арсове (п)оле, (б)ожа (м)ати, (х)арківська (а)строномічна (о)обсерваторія, (в)сесвітня (р)ада (м)иру, (с)лово (б)оже, (к)оран, (х)арківський (г)уманітарний (у)університет «(н)ародна (у)країнська (а)кадемія, (с)вятий (дух), (о)рганізація (о)б'єднаних (н)ацій, (д)оба (р)уїни, (д)амоклів (м)еч, (у)спення (б)ожої (м)атері, (д)ень (п)рацівників (н)афтової та (г)азової (промисловості, (н)обелівська (п)ремія, (н)ароди (п)івночі, (б)агалїївські (ч)итання, (б)уковина, (е)зопівська (м)ова, (б)ухта (з)олотий (р)іг, (у)сесвітня (с)лужба (п)огоди, (м)іжнародний (в)алютний (ф)онд, (в)исокі (д)оговірні (с)торони, (ш)евченківська (л)ірика, (с)лов'янські (б)оги, (г)ола (п)ристань, (д)ень (у)чителя, (ш)евченківські (с)ела, (ш)евченківська (к)конференція.
Вправа 9. Запишіть імена українською мовою, від другої форми утворіть по батькові: Артём, Алексей; Прокоп, Фадей; Лазарь, Эммануил; Кирилл, Святослав; София, Сидор; Ревекка, Елизар; Луиза, Дмитрий; Любовь, Аверьян.
Вправа 10. Запишіть подані імена та прізвища українською мовою: Иоганн Гёте, Архимед, Мария Аньези, Исаак Ньютон, Эжен Ионеско, Юрий Шевелёв, Жен Батист Фурье, Стьюдент, Джордж Вашингтон, Рудольф Дизель, Адам Мицкевич, Дмитрий Менделеев, Абрам Иоффе, Виктор Гюго, Фернан Магеллан, Фридрих Шиллер, Игорь Ильинский, Эсхил, Леонардо да Винчи, Филипп Красивый.
Вправа 11. Відредагуйте речення. 1. У ній наголошувалось, що з лав Української Республіканської Партії вийшов метр української політики 
Левко Лукяненко, про що він повідомив ЗМІ. 2. Що можна почути 
в українському теле-ефірі. 3. А зовнішній вигляд дівчат формують модельєр 
по зачісках Вячеслав Дюденко та стиліст Ірина Дюденко. 4. Анімаційна версія відомої книги Анн и С’юелл, що є і радісними, і сумними мемуарами видатного коня. 5. Наступного дня після появи в Україні двох парламентів, тобто в суботу, Мінюст офіційним вердиктом визнав правомірним рішення більшості 
про зняття Олександра Ткаченка з посади голови BP. 6. Провідник вважає себе ледь не господарем вагона і прискіпується з найменьшої причини. 7. Молодий співробітник брокерської контори на Волл-стріт раптом потрапляє у найвищі сфери банку. 8. Крім того, вона чергуватиметься з іще однією новинкою «1+1» – передачою Констянтина Хотіна. 9. Відповіді на будь-які запитання (типу, де лежить позаторічний сніг), виготовлення різних талісманів. 10. Фізична травма в спортсмена врешті решт загоїться і він зможе повернутися (за винятком особливо важких випадків) до повноцінного життя. 11. «Королівство Білорусь»,  витворене білоруською елітою, є таким самим ідеальним центрально-європейським проектом, як і соборна Україна «від Сяну до Дону». 12. Тепер усе в руках  виборців. І якщо, не дай Боже, через чотирьохвідсотковий бар'єр перелізуть усі дрібненькі партії, в парламенті буде страшенний безлад. 
13. Взагалі, творчій групі, що опікується гуртом, може позаздрити будь яка сформована зірка. 14. Минулого року уряд України перелопатив приблизно 
19 тонн паперу – різноманітних звернень, обгрунтувань, рішень, постанов.
Вправа 12. Розкрийте дужки, поставивши іменники у потрібній формі. Укажіть можливі варіанти. 1. Керівником відділу постачання (Ющенко Володимир Мусійович) затверджено 2. Доручення видане (інженер...) обчислювального центру Донецького національного технічного університету (Чувпило Іван Сергійович). 3. Я мешкаю на вулиці (Іван Франко). 4. Інженером (Ткачук Петро Васильович) були внесені цікаві пропозиції. 5. Фінансову дисципліну підприємства перевіряла комісія під керівництвом (Чурай Ганна Петрівна). 6. Довідка виписана на ім’я (Дігтяр Ігор Миколайович). 7 Уряд призначив (Сергій Чоботар) заступником міністра Кабміну. 8. Це був лист-відповідь на репліку (Юрій Бадзьо). 9. В Народному домі м.Тисмениця відбувся творчий пісенний вечір отця (Любомир Медвідь). 10. У 2006 році з ініціативи (Віталій Ігорович Сєдих) була створена й очолена ним громадська організація «Третейська палата Луганської області».
Вправа 13. Замінити, де треба, малу букву великою:
– донжуан, демон, симоненко, кюрі, ахіллес;
– міністерство культури україни, зал засідань верховної ради україни, міністр освіти україни, день незалежності україни, українська екологічна асоціація «зелений світ», транснаціональна радикальна партія; будинок учителя;
– заслужений учитель, генеральний конструктор, доктор педагогічних наук, заслужений діяч мистецтв, маршал авіації, посол cша в україні, представник президента україни в луганській області, президент франції.
Вправа 14. Запишіть імена українською мовою, утворіть від другого імені форму по батькові: Ипполит, Фома; Иннокентий, Лев; Агнесса, Илья; Савва, Фёдор; Геннадий, Яков; Римма, Григорий; Инесса, Анатолий; Изабелла, Василий; Виолетта, Евгений; Агриппина, Филипп.
Вправа 15. Запишіть подані слова українською мовою: графин, либретто, иллюминатор, мирра, одиссея, интермеццо, финн, оппонент, кипарис, хоккей, сюрреализм, коттедж, гамма-лучи, эллин, марокканець, башкир, траектория, фаэтон, дезинфекция, миля, епископ, Кишинёв, пианисимо, лимон, химера, Пакистан, Сидней, Симеиз, Титикака, мартини, староиспанский, альтруизм, сюита.
Вправа 16. Відредагуйте речення: 1. Хоча не все на Заході може на нашому грунті гарно виглядати. 2. Маємо витворити ідеї та цінності, здатні зінтеґрувати нашу спільноту. 3. Закінчити цей текст вартувало б інтелектуально вишуканим резюме, комплементарно-естетичним реверансом чи ще якоюсь пафосною сентенцією про вічність і непересічність справжніх культурних цінностей. 4. У бюджеті на 1998 рік закладено 16 млн. ієн для покупки фотознімків цієї території з космосу. 5. У той же час, в порівнянні з іншими людьми, мені значно легше в силу моєї професії, адже музика є тим іллюзорним світом, в якому можна завжди сховатися від реальності. 6. Ось на шекспірівського «Короля Ліра» у виконанні київського театру ім. І. Франка потрапити бажало незчислене число театралів. 7. Справжня, не зфальшована популярність виконавця. 8. У ролях: М.Державін, Т.Догілєва, Т.Васільєва. 
9. Тож якщо до праці команди, сформованої по вищому гатунку, додати організаційні здібності Дорошенко, його кришталевочисту репутацію, зв'язки та вміння підтримувати добрі відносини з колегами-продюсерами, залишається лише резюмувати: «Капучіно» з настільки серьйозною групою підтримки просто приречені на успіх. 
Вправа 17. Поставте іменники в орудний відмінок однини: путь, рілля, Керч, консоль, нежить, фенхель, папороть, Сибір, мати, любов, радість, кір, емаль, бандероль, шампунь, ступінь, філігрань, розкіш, нехворощ, напис, аерозоль.

Контрольні завдання

Вправа 1. Запишіть слова разом, окремо, через дефіс, вставте пропущені літери.
Без/відома, по/можливості, на/пам’ять, по/середині, де/небудь, в/міру, до/побачення, неждано/негадано, в/низу, кінець/кінцем, де/не/де, за/багато, перед/усім, по/українському, по/двоє, по/перше, по/одному, в/основному, більш/менш, врешті/решт, не/сьогодні/завтра, по/моєму, по/третє, до/речі, по/декуди, поза/торік, до/вподоби, раз/у/раз, раз/по/раз, по/всюди, на/багато, до/тепер, за/діда/прадіда, день/у/день, сам/на/сам, в/цілому, на/диво, без/черги, до/недавна, на/мить, по/змозі, по/суті, без/перестанку, на/силу, по/нашому, до/пізна, чим/скоріш, з/роду/віку, до/незмоги, по/їхньому, по/правді, на/жаль, час/від/часу, по/двоє, на/восьмеро, по/суті, з/середини, на/зустріч, на/зустріч з, з/року/в/рік, ледве/ледве, по/господарськи, хоч/не/хоч, від/давна, мимо/волі, без/жалю, як/слід, як/треба, по/всякому, до/купи, всього/на/всього, все/одно, на/прощання, в/обмін, у/перше, в/нічию, без/сумніву, до/верху, до/низу, по/товариськи, без/мети, по/справжньому, один/на/один, крок/за/кроком, де/факто, ма...штаб, брут...о, ан...отація, Брюс...ель, Лейпц...г, Ч...каго, дез...нтеграція, гол...андський, тон...а, і...раціональний, кон...юнктура, ко...лектив, коміс...ія, рефр...ж...ратор, Кр...т, Цюр...х, пр...ференція, шас...і, шос...е, віл...а, ц...стерна, С...рія, С...цилія, ін...овація, Марок...о, дез...нфекція, ас...ортимент, пр...оритет, бр...фінг, д...позит, інд...ферентний, лан...шафт, процес...ор, през...нтація, Ген...адій, трас...а.
Вправа 2. Запишіть подані прізвища українською мовою: Ткачёв, Чичигова, Свечкарёв, Расцветаев, Григорьев, Бабич, Меньшиков, Кочеев, Белов, Каменева, Репин, Евдокимова, Бессонов, Бестужев, Румянцев, Одесский, Хлебодаров, Всеволожский, Козырев, Соловьёва, Лесников, Иогансен, Иена, Голиков, Голембиовский, Пиотровский, Аниолек, Крепких, Семёнов, Сергеев, Мицкевич.

Підсумкова контрольна робота 1
І. Завдання на встановлення однієї правильної відповіді.

1. Українська мова є державною мовою України відповідно до статті: А 5 Конституції України; Б 10 Конституції України; В 9 Конституції України.
2. У якому рядку є стилістичні помилки?: А Не дивлячись на погіршення стану здоров’я, студент не хотів звертатися до лікаря; Б О котрій годині відправляється потяг зі Львова до Харкова; В Завідувач відділу попросив з’ясувати, чи в готелі є вільні номери.
3. Виділене слово вжито у невластивому для нього значенні в реченні: А Тактичні заняття допомагають військовим удосконалити професійну підготовку; Б Керівництво армії розробляє нові тактичні прийоми оборони; В Наш командир – дуже тактична людина.
4. Неправильно побудовано всі словосполучення рядка: А зелене Тбілісі, злий собака, нуль цілих і три десятих; Б вчена ступінь, синє Дніпро, важкий путь; В червона гуаш, барабанний дріб, прозорий тюль.
5. У якому рядку наведено тільки однозначні слова?: А сезонник, клубок, вітер; Б кленовий, лікар, віртуозний, банкір; В лунати, розрубувати, теплий, слива.
6. Українська мова належить до: А східнослов’янської; 
Б західнослов’янської; В південнослов’янської групи.
7. Основоположником сучасної української літературної мови вважають: А І.П. Котляревського; Б Т.Г. Шевченка; В Лесю Українку.
8. Літературна мова – це А система вимог, регламентацій стосовно вживання мови в мовленнєвій (усній чи писемній) діяльності; 
Б загальноприйнятий мовний і мовленнєвий етикет; В вироблена форма загальнонародної мови, яка має певні норми в граматиці, лексиці, вимові тощо.
9. Сукупність правил вимови – це: А орфоепічні норми; Б орфографічні норми, В морфологічні норми.
10. Визначте, рядок, у якому всі слова мають омоніми: А бал, кривда, хлопчина, церемонний, чабан; Б моторний, баранці, кружка, мати, греби;
 В щебетун, мул, романіст, лютий.
11. У якому рядку вжито слова в невластивому для контексту значенні?: А на рахунок у банку; Б перекласти статтю; В переводити гроші поштою.
12. Мовна фігура, побудована на протиставленні співвідносних понять – це: А антонімія; Б енантіосемія; В антитеза.
13. Орфографічні словники подають: А нормативне написання слів; 
Б нормативне звучання слів; В частотність слів.
14. Правильними є слова: А джигун, губа, ґратчастий; Б ганьба, ґеґотати, агрус; В ґазда, ґрунтомір, господар.
15. Особливості перекладу синонімів пов’язані: А з існуванням міжмовних синонімів; Б з існуванням неповних синонімів; В з існуванням абсолютних синонімів.
16. Пряме або безубразне переносне значення слова називаємо: 
А номінативним; Б моносемічним; В вторинним.
17. Перенесення назви на основі подібності відчуттів є одним 
з різновидів: А метонімії; Б синекдохи; В метафори.
18. Контамінація – спосіб трансформації фразеологізмів, при якому: 
А додається авторська частина; Б використовуються синонімічні лексичні компоненти; В накладаються одна на одну фразеологічні сполуки.
19. Описове (пом’якшене) називання понять: А енантіосемія; 
Б евфемізм; В екзотизм.
20. Походження слів пояснює словник: А орфоепічний; 
Б етимологічний; В тлумачний.
21. У якому рядку є неправильно побудовані словосполучення?: 
А приїхав з Лондона, повернутися з Єгипту, молодий шимпанзе, красивий сувенір; Б три дні, не з’їв бутерброд, відтінки нюансів, пам’ятник архітектури; В наслідувати вчителя, одна друга гектара, п’ятдесят сім кілометрів, згідно 
з наказом.
22. Аналогізація – звернення при введенні терміна в текст до: 
А пояснення походження терміна; Б відомих уже прикладів; В синонімічних слів.
23. Філологія вивчає: А мови; Б народи; В мови, літератури, культури.
24. Група книжної лексики виділяється при класифікації слів за: 
А походженням; Б стилістичним забарвленням; В особливостями вживання.
25. Переклад фразеологізмів за допомогою еквівалентів – це підбір 
у мові перекладу: А сполуки з таким самим значенням та емоційним забарвленням; Б відповідної сполуки з таким самим лексичним складом; 
В сполуки, схожої за смислом.
26. Комунікативна функція мови – це використання останньої як засобу: А спілкування; Б називання; В нагромадження інформації.
27. Синтаксично зумовлене значення виявляється: А самостійно; 
Б у фразеологізмі; В у контексті.
28. У якому рядку не всі слова написані правильно?  А ризький, вужчий, брошюра, фін, журі, Вінничина; Б чеський, більш добрий, проїзний, меккський, бонна; В дит’ясла, феєрверк, пів’яблука, тижневий, чотирма.
29. У якому рядку у всіх прізвищах російське е буде передаватися українським є?: А Лазарев, Соловьёв, Муромцев, Ефимов; Б Овсиенко, Хлебников, Николаенко, Благоев; В Матвиенко, Нечестный, Свечкин, Звонарёв. 
30. У якому рядку всі слова пишуться з великої літери? А національна академія наук, гора говерла, верховна рада україни; Б конституційний суд україни, кабінет міністрів україни, панас мирний; В леся українка, нобелівська премія, збройні сили україни.

Тести на встановлення відповідності
1. Установіть відповідність між фразеологізмами та їх тлумаченнями 
Фразеологізм 
1 бочка Діогена 
2 авгієві стайні 
3 халіф на годину 
4 езопівська мова 
Значення 
А замаскований спосіб висловлювання думок з натяками 
Б відмова від зручностей і вигод 
В щось дуже занедбане, безлад 
Г людина, яка благотворно впливає на когось, приносить користь 
Д людина, яка захопила владу або наділена нею на короткий час
2. Доберіть антоніми до поданих фразеологізмів.
Фразеологізм
1 аж до ніг
2 аж горить під руками
3 як бджіл у вулику
4 як корова язиком злизала
Антонім
А як в око вліпив
Б з наперсток
В як мерзле горить
Г як гриби після дощу
Д аж до хмар 
3. Доберіть антоніми до поданих слів
Слово
1 альтруїстичний
2 огидний
3 шкідливий
4 недалекий
Антонім
А принадний
Б свійський
В тямущий
Г корисний
Д корисливий
4. Доберіть українські відповідники до іншомовних слів
Іншомовне слово
1 ефемерний
2 індиферентний 
3 паритетний 
4 деструктивний
Український відповідник
А байдужий 
Б руйнівний 
В примарний 
Г рівноправний 
Д постійний
5. Установіть відповідність між терміном та його дефініцією
Термін 
1 Екзотизм 
2 Метонімія 
3 Книжна лексика 
4 Парафраз
Дефініція 
А слова, властиві писемній формі літературної мови 
Б іншомовне слово, що означає назви предметів та явищ неукраїнської дійсності, не повністю засвоєне мовою 
В перенесення значення (або вживання) слова за принципом суміжності (часової, просторової тощо) 
Г спеціальне слово або словосполучення, що вживається для точного вираження поняття якоїсь галузі знання 
Д слово чи описовий зворот (часто – образний), які замінюють загальновживане нейтральне слово .
6. Доберіть антоніми до поданих слів  
Слово
1 лебедіти 
2 компенсувати 
3 знаходити 
4 деградувати 
Антонім 
А сахатися 
Б губити 
В грубіянити 
Г шкодити 
Д відроджуватися
7. Установіть відповідність між терміном та його дефініцією
Термін
1 Ампліфікація 
2. Евфонія 
3 Пейоризація
4 Плеоназм
Дефініція
А надмірна кількість граматичного або лексичного забезпечення змісту поняття, що як явище диспоноване в мовній системі й набуває реалізації в мовленні
Б описова назва, яка непрямо передає небажане для мовця поняття
В стилістичний прийом у художній літературі для підсилення характеристики, доповнення й збагачення думки за допомогою нагромадження однорідних мовних засобів – синонімів, епітетів, порівнянь, антонімічних протиставлень тощо
Г процес набування словом негативного значення
Д Милозвучність, уникання складного для вимови нагромадження звуків
8. Установіть відповідність між словом та його значенням
Слово
1 комунікаційний
2 комунікативний
3 комунікабельний
4 комунальний
Значення
А товариський, контактний
Б який стосується спілкування за допомогою мови
В здатність до спілкування, контактів
Г який належить до міського господарства, пов’язаний з ним
Д який стосується шляхів сполучення, ліній зв’язку
9. Установіть відповідність між словом та його значенням
Слово
1 гуманний
2 гуманістичний
3 гуманітарний
4 гуманізований
Значення
А прикметник до гуманізм і гуманність
Б поширення та утвердження гуманістичних принципів у якій-небудь сфері суспільного життя
В людяний у своїх діях і ставленні до інших людей
Г дієприкметник пасивний минулого часу до гуманізувати
Д пов’язаний зі спеціальними науками, що вивчають людину та її культуру; матеріальний, благодійний
10. Установіть відповідність між терміном та його дефініцією
Термін
1 варваризми
2 Енантіосемія
3 Каламбур
4 Макаронізм
Дефініція
А слово або вираз іншої мови, механічно внесений у мовлення для надання цілому вислову відповідного стилістичного забарвлення
Б мовний штамп; сталий зворот, що вживається в офіційно-діловому мовленні
В мовний зворот, у якому з пародійною метою використовуються значення одного слова або близькозвучні слова з одним значенням
Г іншомовне або створене за іншомовним зразком слово чи зворот, що зберігають структурні ознаки чужих мов, по-різному при­стосовуючись до фонетики, морфології мови-реципієнта
Д розвиток у слові протилежних, антонімічних значень

Тести, відповіді на які передбачають тільки два варіанти – «так» чи «ні»
1. У реченні «У вересні показники роботи колективу були самі вищі» порушено норму стилістичну
2. Літературна мова – це сукупність загальноприйнятих правил, якими керуються мовці в мовленні
3. Якщо одне й те саме слово вживається в різних терміносистемах (наприклад, корінь, асиміляція, редукція та ін), то ці слова називають антоніми
4. В українській літературній мові слово заказати означає замовити
5.Апостроф уживається після б, п, в, м, ф, коли перед ними стоять інші букви на позначення приголосних (крім р), які належать до кореня
6. Оксюморон – мовна фігура, у якій поєднуються два протилежних за змістом поняття, що суперечать одне одному і є ніби несумісними й непоєднуваними
7. Штампи – мовні звороти, що багато разів механічно повторюються без творчого доопрацювання, внаслідок чого послаблюється їх лексичне значення та стирається експресивність
8. Фразеологізм – усталений зворот, стійке поєднання слів, що виступає в мові як єдиний, неподільний і цілісний за значенням вислів
9. Дисфемізм – це троп, що полягає у вживанні замість емоційно й стилістично нейтрального слова чи виразу більш грубого, вульгарного
10. У словах, запозичених із французької мови, після шиплячих ж, ш пишеться відповідно до французького u українське у, а не ю

Тести з кількома правильними відповідями
1. У яких рядках є лексичні помилки?
А уживаний, врешті-решт, шкідлива звичка, страйк
Б на протязі дня, оголошення, ліки, каплі
В надіслати поштою, пояснююча записка
Г дотримуватися дистанції, розпочати роботу
Д згідно з наказом, усі охочі, автентичні джерела
2. У яких рядках є тавтологічні словосполучення?
А народна творчість, складний процес, аргументи і факти
Б передовий авангард, місцеві аборигени, лінгвістична термінологія
В наукова теза, творче завдання, тривалий процес
Г інша альтернатива, залізне алібі, соціологічне опитування
Д напрям дослідження, історія і культура української мови, орфографічний словник
3. У яких рядках не порушено лексичних норм?
А ледь відкрив очі
Б відкрити кватирку
В відкрити новий магазин
Г перевести через дорогу
Д переказати гроші поштою
4. У яких рядках слова вжито у властивому для них значенні?
А являтися справжнім фахівцем
Б у воєнний період
В Фірма «Мегабуд» замовила дороге устаткування
Г Його фамілія – Петренко
Д Досвідчений спортсмен посів перше місце у змаганнях із плавання
5. У яких рядках усі подані слова є синонімами?
А унікальний, оригінальний, винятковий, ексклюзивний, особливий
Б стереотипний, однотипний, типовий, шаблонний, комплексний
В помилка, похибка, погрішність, огріх, прорахунок
Г. шукати, знаходити, нишпорити, лазити, відшукувати
Д звичайний, пересічний, буденний, прозаїчний, одіозний
6. Виберіть рядки, у яких усталені звороти вжито згідно з нормами української мови
А Слід підвести підсумки поточного року
Б Згідно із законом людина має право на безкоштовне навчання
В Новий проект прийняли за основу
Г Тільки в лютому закон набуде чинності
Д Йому спало на думку переглянути старі конспекти
7. У яких рядках правильно вжито форми власних назв?
А Надіслано Ігореві Петровичеві Проценко
Б Відсутній Рожнюк Петро Валерієвич
В Викликати Федонюка Василя Кириловича
Г Прийняти Савченка Олега Кузьмовича
Д За відсутності Сабана Ігоря Геннадійовича
8. У яких рядках усі імена по батькові утворено неправильно?
А Віталієвич, Левович, Мифодієвич
Б Хомич, Хомович, Яківна
В. Кузьмівна, Юрівна, Іллівна
Г. Андрієвич, Сергієвна, Ілльович
Д Ігоревич, Григоріївна, Георгович
9. У яких рядках усі прикметники треба писати через дефіс?
А економіко/правовий, дизель/моторний, нью/йоркський
Б суспільно/політичний, військово/морський, легко/займистий
В екс/чемпіонський, західно/європейський, науково/технічний 
Г воєнно/промисловий, фізико/математичний, само/хідний
Д конкуренто/спроможний, чорно/білий, навчально/виховний
10. У яких рядках усі власні назви написано правильно?
А Балканський півострів, Генеральна Асамблея ООН 
Б Південне Полісся, вулиця Ярославів Вал 
В Нью-Йорк, Майдан Незалежності
Г Організація Об’єднаних Націй, республіка Польща 
Д Кавказький хребет, Генеральний секретар ООН

Морфологічні норми української мови
Тема 1.4 Уживання форм іменників

Питання, що виносяться на розгляд

1. Хитання в роді.
2. Рід невідмінюваних іменників.
3. Особливості відмінювання деяких слів і словосполучень.
4. Відмінювання прізвищ.
5. Флексії іменників у родовому відмінку однини чоловічого роду ІІ відміни та форми множини родового відмінка.

Література
1. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х.: СПД ФО Співак Т. К., 2006. – С. 175 – 186.
2. Микитюк О.Р. Сучасна українська мова: Морфологія (іменник, прикметник): Конспект лекцій для студентів спеціальності «Прикладна лінгвістика». – Львів: Вид-во Нац. ун-ту «Львівська політехніка», 2006. – 52 с.
3. Середницька А.Я., Куньч З.Й. Українська мова за професійним спрямуванням: Навч. посібник / За ред. канд. філол. наук Г.Л. Вознюка. – 
К.: Знання, 2010. – 211 с.
4. Сучасна українська мова: Підручник / О.Д. Пономарів, В.В. Різун, Л.Ю. Шевченко та ін.; За ред. О.Д. Пономарева. – К.: Либідь, 2008.  – С. 142 – 166.
5. Ющук І.П. Українська мова. – К.: Либідь, 2006. – С. 299 – 330.

Матеріали для самостійного вивчення

Іменник – змінювана повнозначна частина мови, яка має значення предметності, що виражається в граматичних категоріях роду, числа і відмінка. У реченні іменники найчастіше вживаються у ролі підмета, додатка, НО, іменної частини складеного присудка, обставини.
Однією з найістотніших ознак, якою іменник відрізняється від інших частин мови, є категорія роду – самостійна, синтаксично незалежна категорія.
Належність того або іншого іменника до певного роду визначається лексичним значенням, морфологічними ознаками (х-ром основи та відмінковими закінченнями в різних типах відмін), синтаксичними зв’язками з іншими словами в реченні (узгодж. прикм, дієприкм, займ. тощо). Категорія роду в ім. – назвах істот та ім.. – назвах предметів вир-ся по-різному.
 В іменників назвах істот категорія роду має семантичний характер (батько-мати, дід – баба). В іменників, що означають неживі предмети, категорія роду асемантична. Пор. компоненти лекс-сем. груп, які диференціюються за родами: назви меблів – стілець (ч.р.), полиця (ж.р), ліжко (с.р.). Іменниковий рід виз-ся за закінченням наз.в.одн.: ч.р.:
– нульова флексія (будинок, обрій, ячмінь, свинець);
–о (соловейко, батько, Дмитро);
–е (вовчище, комарище, кабанище);
–а, –я (староста, воєвода).
Ж.р.: 
–а, –я (калина, вода, земля);
– нульова флексія (велич, капость, мідь, мазь).
С.р.:
–о (вікон, дно, добро);
–е (горе, море, поле);
–а (дівча, лоша, ведмежа);
–я (картання, орля).
Двоїста граматична природа узгоджувальних можливостей виявляється в іменників спільного роду, які означають осіб чоловічої та жіночої статі. Здебільшого це клас назв, які дають експресивну характеристику означуваної особи (вереда, забіяка, блудяга, волоцюга). Іменники подвійного (спільного) роду характеризує яскрава експресивність, їх уживають здебільшого 
в розмовному мовленні, зокрема у фамільярному просторіччі: Ти така зануда і Ти такий зануда. До них наближаються іменники жіночого роду, які вживають щодо чоловіків, та іменники середнього роду, які вживають щодо осіб чоловічої та жіночої статі. Ці іменники узгоджуються в реченні тільки граматично, тобто іменники жіночого роду узгоджуються тільки в жіночому роді (Він така свиня), а іменники середнього роду – тільки в середньому роді (Оленко! Ти моє кошенятко!; Андрійку! Ти моє сонечко!).
Форми чоловічого й жіночого роду є паралельними в позначенні осіб жіночої статі за їх професією, посадою, званням та ін. Колись різні професії, посади, звання могли мати тільки чоловіки, тому й назви їх передавали в мові іменники чоловічого роду (академік, асистент, чумак, суддя). Це позначилося й на нових назвах (президент, Голова Верховної Ради України). Форма чоловічого роду тут не характеризує за статтю, тому її застосовують і щодо жінок (академік Степова В.І.). Від багатьох таких форм є паралельні форми жіночого роду (лікарка, аспірантка), які широко використовують 
у розмовному, художньому мовленні, в окремих жанрових різновидах публіцистичного стилю, але в офіційно-діловому стилі назви посад, професій, звань та ін. уживають здебільшого в чоловічому роді (лікар Весельська Т.К., аспірант Лесечківська Н.Ю.). Багато іменників чоловічого роду – назв за професією, званням, посадою тощо – не мають паралельних форм жіночого роду: адвокат, менеджер, муляр, міністр, нотаріус, прокурор, тренер, хірург. Немає відповідників жіночого роду в усіх складених назв посад, звань та ін.: головний бухгалтер, молодший державний інспектор, старший викладач, провідний технолог, стажист-дослідник. Загалом іменники жіночого роду на позначення посад, професій, звань виникли переважно в розмовному мовленні 
і йому властиві. Під упливом російської мови виникли іменники із суфіксами -ш(а), -их(а), які є стилістично зниженими назвами жінок. Крім того, за вживання цих іменників виникає двозначність, оскільки вони можуть також називати дружину того, хто має позначувану професію (генеральша –жінка-генерал чи дружина генерала?).
На позначення груп осіб чоловічої та жіночої статі, що мають спільну професію, вид заняття тощо, уживають іменник чоловічого роду: Шановні студенти! А не: Шановні студентки і студенти! Останню форму використовують з певною стилістичною метою (для розрізнення статі). Однак це не стосується офіційних і напівофіційних звертань на кшталт «Панове! Пані і панове! Шановні добродії! Шановні добродійки і добродії!», у яких є цілком рівноцінними обидва варіанти; і тільки в розмовному мовленні перевагу інколи надають другим варіантам. Є іменники жіночого роду, які не мають відповідників чоловічого роду, оскільки позначають традиційно жіночі професії та види занять: домогосподарка, покоївка, праля. Іноді лексичні значення спільнокореневих слів – назв осіб чоловічої та жіночої статі – 
не збігаються: друкар – друкарка, машиніст – машиністка.
Якщо іменник чоловічого роду вживають на позначення жінки, але ім'я особи при цьому не називають, то узгоджене означення й присудок мають форму чоловічого роду: Аспірант написав цікаву працю. Сполучення на кшталт доцент Стенишина вимагають, щоб присудок мав форму жіночого роду. Означення ж у такому разі має форму чоловічого роду: Мій шеф Наталя Степанишина прийшла вчасно. 
У деяких іменників простежуємо вагання (хитання) у вживанні форм роду: зал – зала, клавіш – клавіша, мандаринчик – мандаринка, абрикос – абрикоса, африкат – африката, вольєр – вольєра, кахель – кахля, лангуст – лангуста, мотузок – мотузка, перифраз – перифраза, спазм – спазма, чинар – чинара.
Форма роду може:
– пов’язуватися з різним значенням слів (кар’єр – кар’єра, друкар – друкарка);
– бути нейтральною в змістовому та стилістичному плані (жираф – жирафа);
– мати стилістичне значення (туфля і туфель – останнє заст.; метод і метода – останнє заст. або наук.; жилет і жилетка – останнє розм.).
Однокореневі іменники в різних мовах можуть не збігатися в роді (болем – болью, ступенем – степенью, рукописом – рукописью). Сплутування роду таких іменників в українській мові спричинене насамперед упливом російської мови.
 Рід невідмінюваних абревіатур визначають за родом стрижневого слова (іменника в Н.в.): ЗОК (Західне оперативне командування). БЮТ (Блок Юлії Тимошенко), ЮНЕСКО (Організація Об'єднаних Націй з питань освіти, науки і культури), ОБСЄ (Організація з безпеки і співробітництва в Європі), ЮНІСЕФ (Дитячий фонд ООН).
Рід невідмінюваних іменників іншомовного походження визначають так. Ці іменники – назви істот – мають чоловічий рід, назви неістот – середній рід. Коли невідмінювані іменники позначають тільки жінок (фрейлейн, міс, місіс, мадам, фрау, фрекен), то вони, зрозуміло, належать до жіночого роду. Якщо вжито іменник – назву тварини – і в тексті вказано на самицю, то цей іменник поєднують як іменник жіночого роду (Кенгуру годувала своє дитя).
Винятки:
– іменники цеце, івасі, авеню, кольрабі, салямі, бере (груша), бері-бері (хвороба), страдиварі, альма-матер, фейхоа належать до жіночого роду;
– слова сироко, памперо, майстро, грего та ін. назви вітру, сулугуні (сир), шимі (танець), кабукі (театр), кавасакі (бот), бефстроганов, євро є іменниками чоловічого роду;
– іменниками чоловічого й середнього роду є слова екю, ескудо, па-де-де, па-де-труа, сиртакі, мачете, статус-кво, бренді;
– слова есперанто, афгані (грошова одиниця) є іменниками жіночого й середнього роду;
– невідмінювані багатозначні слова набувають форми того чи іншого роду залежно від значення: альпака – ч. і ж. (тварина) і с. р. (шерсть); каберне – ч. р. (сорт винограду) і с. р. (вино); контральто, сопрано – с. р. (голос) і ж. р. (співачка).
За родовою назвою визначають рід невідмінюваних іменників – географічних та умовних назв: зелене Тбілісі (місто), ця «Нью-Йорк тайме» (газета).
Категорія числа іменників
1. Іменники мають два числа: однину й множину.
Іменники в однині можна співвіднести із займенниками він, вона, воно або поєднати із цей, ця, це: цей світ, ця громада, це листя, це коріння.
Іменники в множині можна співвіднести із займенником вони або поєднати із ці: ці дерева, ці корені, ці ножиці, ці Карпати. Однина й множина іменників звичайно різняться між собою закінченнями: будинок – будинки, вікно – вікна, дорога – дороги.
Проте в іменниках середнього роду на –я (змагання, сузір'я) закінчення 
в обох числах збігаються. Число цих іменників визначаємо, орієнтуючись 
на слова, що стоять при них: змагання триває – змагання тривають, далеке сузір’я – далекі сузір’я.
Частина іменників вживається, як правило, лише в однині.
Вони означають:
а) назви речовин: залізо, віск, кров, молоко, чорнило;
б) збірні назви: студентство, молодь, дітвора, рідня, морква, бурячиння, листя, проміння, каміння, волосся;
в) назви дій, якостей, почуттів: молотьба, хода, бджільництво, байдужість, поспішність, гнів, дружба;
г) власні назви: Ольга, Степан, Іванченко, Луцьк, Куренівка.
Деякі з цих іменників можуть вживатися і в множині, щоправда, набуваючи при цьому трохи іншого значення: мінеральні води, добірні вина, леговані сталі, болі, радості, глибини, світи.
Незначна частина іменників має тільки множину. Вони переважно означають:
а) назви предметів, парних за своєю будовою: ножиці, сани, ворота, штани, челюсті, груди;
б) деякі збірні назви: люди, діти, кури, гуси, дрова, дріжджі, меблі, коноплі;
в) назви дій, станів, почуттів (переважно із суфіксом -ощ-): лінощі, веселощі, мудрощі, заздрощі, пахощі, жнива;
г) назви родин рослин і тварин: злакові, зонтичні, хребетні, яструбині;
ґ) деякі власні географічні назви: Черкаси, Суми, Карпати, Альпи, Осокорки, Маневичі.
Множинні іменники реального значення однини або множини набувають за допомогою числівників: одні двері – двоє дверей, одні ножиці – троє ножиць.
Стилістичні особливості форм числа іменників. Здебільшого іменники мають форми однини та множини. Проте не всі іменники. Велика кількість іменників, що мають тільки форму однини, належать до книжних стилів офіційно-ділового й наукового, а також характеризують окремі галузі виробничо-професійної діяльності: націоналізм, індустріалізація, фонетика, семасіологія, секретаріат. У деяких із цих іменників з’явилася множина й виникло певне стилістичне спрямування: довжини (геодез.), глибини (мор.). Особливо широко використовують множину для позначення сортів, марок, різних матеріалів, речовин, великої кількості речовини або великого простору, який вона заповнює та ін.: міцні тютюни, витримані вина, нові пластмаси, озимі пшениці. У розмовному мовленні в таких випадках здебільшого застосовують описові звороти: високоякісні сталі – сталі найвищих сортів.
Іменники у формі однини можуть уживати замість множинних іменників, коли вони називають однакові чи подібні предмети, що належать або властиві декільком особам і кожній зокрема (це є характерним для звернень до багатьох людей, наприклад у військових і спортивних командах): Кроком руш! Праве плече вперед! До ноги! Нахиліть голову!
Форма однини властива збірним іменникам: наше студентство, зелене листя, міцне коріння. Форма однини іменників у значенні множини використовується в синекдохах: Нинішній студент зацікавлений у тому, щоб добре вчитися. В офіційно-діловому стилі синекдоха має інші функції – вона позначає предмети як суцільну множинність: Навесні бити зайця заборонено. Субстантивовані прикметники й дієприкметники в середньому роді, які позначають сукупність предметів, набувають значення узагальненої збірності (вони поширені в розмовному мовленні): Крадене не йде на користь (Павло Назаренко).
Стилістичного значення набуває й уживання власних імен у множині (так позначають людей, схожих на якусь історичну особу чи на літературного героя): Погляньте на них! Всі справжні Ейнштейни! Це партія маленьких гітлерів. При цьому написання власних імен у множині з великої літери засвідчує позитивне ставлення автора до цих людей, а з маленької літери – негативне: Але наші лапікури аж зі шкіри пнуться, так намагаються вислужитися перед своїми господарями, гублячи при цьому рештки журналістської етики.
Лише у формі множини вживають іменники зі збірним значенням: збори, канікули. Ці іменники характеризують науковий, офіційно-діловий і публіцистичний стилі й належать найчастіше до науково-термінологічної (субтропіки), суспільно-політичної (дебати, кулуари, вибори), технічної (вершки, виварки, вигребки), ділової (ресурси, кошти, цінні папери) лексики, яка значною мірою стала загальновживаною. Помилкою є віднесення під упливом російської мови до розряду іменників, які вживаються тільки в множині, інших слів: похорони (є й похорон), торги (є й торг).
Форми числа іменників пов’язані також із їх значенням, з виникненням омонімів і синонімів, що можуть мати експресивні відтінки: полотно – полотна художника (картини), атмосфера – три атмосфери (техн.), небо – небеса (розм., поетичне) тощо. 
Відмінювання іменників
В українській мові є сім відмінків, кожний з яких відповідає на певне питання:
називний — хто? щ о? {весна, явір);
родовий — кого? чого? (весни, явора);
давальний — кому? чому? (весні, явору);
знахідний — кого? щ о? (весну, явір);
орудний — ким? чим? (весною, явором);
місцевий — на кому? на чому? (на весні, на яворі);
кличний — хто? що? (весно, яворе).
Називний і кличний відмінки називаються прямими, усі інші — непрямими.
Деякі іменники не змінюються, а саме:
а) іншомовні слова, які закінчуються на голосний (крім -а після приголосного та -я): амплуа, кашне, протеже, ательє, парі, таксі, бюро, депо, метро, кіно, рагу, кенгуру, меню, інтерв'ю, Нікарагуа, Туапсе, Сочі, Монако, Баку, але слово пальто змінюється: пальта, пальті, пальтом і т.д.; в усному мовленні нерідко змінюються також давно запозичені слова кіно, метро, бюро;
б) жіночі прізвища на приголосний та -о: про Ганну Чубач, з Ліною Костенко; але чоловічі прізвища на приголосний та -о відмінюються: про Петра Чубача, з Юрієм Костенком;
в) більшість буквених абревіатур: на ЧАЕС, послуги ДКО, в СПУ, договір із ВАТ, від райвно; але: у загсі, на ЛАЗі, до ВАКу.
У складних назвах, що пишуться через дефіс, відмінюються, де можна, обидві частини: музей-квартира – музею-квартири, фабрика-кухня – на фабриці-кухні, Переяслав-Хмельницький – з Переяслава-Хмельницького, Пуща-Водиця – 
у Пущі-Водиці, Конча-Заспа – під Кончею-Заспою, Новосілка-на-Дністрі – 
у Новосілці-на-Дністрі, Ростов-на-Дону – до Ростова-на-Дону, під Ростовом-на-Дону; але: Кос-Анатольський – Кос-Анатольського, Баден-Баден – у Баден-Бадені.
За тим, як вони змінюються, іменники поділяються на чотири відміни. Проте до жодної відміни не належать іменники, які вживаються тільки 
в множині (двері, Чернівці), які змінюються, як прикметники (вартовий, учительська), і які не змінюються (шосе, кенгуру).
До першої відміни належать іменники жіночого й чоловічого родів, які в називному відмінку однини мають за кінчений -а (-я): хмара, буря, мрія, сирота, лелека, Микола, сюди також належать іменники жіночого роду 
із збільшувальним значенням на –ищ(е): бабище, бородище.
До другої відміни належать:
а) іменники чоловічого роду, які в називному відмінку однини не мають закінчення -а (-я): вітер, дощ, день,герой, батько;
б) іменники середнього роду, які при відмінюванні не приймають жодних суфіксів: село – села, жито – жита, поле – поля, сонце – сонця, подвір’я – подвір’я, горнятко – горнятка.
в) іменники подвійного (чоловічого і середнього) роду з суфіксом –ищ-е (дідище, вовчище, котище, вітрище, гарбузище, дубище). 
До третьої відміни належать іменники жіночого роду, які в називному відмінку однини не мають закінчення -а (-я): радість, сутінь, ніч, подорож, мати. 
До четвертої відміни належать іменники середнього роду, які при відмінюванні приймають суфікси -ат- (-ят-), -ен-: теля – теляти, лоша – лошати, коліща – коліщати; іменників, що приймають суфікс -ен-, залишилося всього три: ім'я – імені, плем'я – племені, сім'я – сімені (лише в однині); іменники тім’я і вим’я набули ознак другої відміни.
Логічний хід міркувань під час визначення відміни іменника можна зобразити так:
Поділ іменників І і II відмін на групи
Іменники І та ІІ відмін залежно від того, які голосні під час відмінювання з’являються в них безпосередньо після основи, та від позначення їх на письмі, поділяються на три групи: тверду, мішану і м’яку (іменники ІІІ та IV відмін 
на групи не поділяються).
І, ІІ відміни, тверда група	
Іменники з основою на твердий нешиплячий	береза, дорога, хата, сирота; Дніпро, шлях	
І, ІІ відміни, м’яка група	
Іменники з основою на будь-який м’який чи пом'якшений	земля, зоря, армія; поле, море, знання	
І, ІІ відміни, мішана група	
Іменники з основою на твердий шиплячий	пожежа, пуща, тиша; плющ, плече, прізвище	
Іменники жіночого роду (І відміна), подвійного роду (ІІ відміна) на –ищ-е	відьмище, гадючище; дубище, вовчище	

Розподіл на групи відмінювання іменників з основою на –р
Тверда група	
Іменники з основою на –р, -ер, -ір, -ор, 
-ур, -юр 	жир, майстер, сувенір	
Іменники з постійно наголошеними –ар, -яр, -ир	семінар (семінару, семінаром), футляр (футляра, футляру)	
За зразком твердої групи відмінюються іменники	звір, комар, снігур (мн. звірі, комарі, снігурі), хабар, варвар, долар, панцир, пластир (хоч за характером наголошування вони мали б належати до м’якої групи).
	
М’яка група	
Іменники з основою на –ир, -ар, якщо ці суфікси завжди ненаголошені або при відмінюванні наголос переходить на закінчення	лікар (лікаря, лікарю), кобзар (кобзаря, кобзарю)	
Деякі іменники на -р	Ігор, Лазар, токар, козир, лицар, якір, кучер (волосся), єгер	
Мішана група	
Іменники, що позначають назви людей за родом діяльності, з основою на –яр і наголосом на закінченні при відмінюванні	школяр, скляр, вугляр, повістяр	
Система відмінкових закінчень іменників з основою на –р
Група                       Р.в. одн.       О.в.одн.                         Н.в. мн.
Тверда                       -а                  -ом                                  -и
М’яка                         -я                  -ем                                   -і
Мішана                      -а                  -ем                                   -і
Іменник маляр залежно від наголосу може належати до мішаної (маляр — маляра/) або до твердої (маляр –ма/ляра) групи.
Паралельні відмінкові форми
У давальному відмінку іменників чоловічого роду II відміни вживають паралельні закінчення -ові, -еві (-єві) та -у, -ю. Для назв істот закінчення -ові, -еві (-єві) є найуживанішими. В окремих випадках форми на -ові, -еві є єдино можливими. Це стосується всіх тих випадків, коли іменники в Р.в. мають закінчення -у(-ю), оскільки омонімія форм Р. і Д.в. спричиняє двозначність: подяка деканату. Якщо в тексті поряд стоять кілька іменників чоловічого роду у формі Д.в. однини, то треба вживати варіативні форми: ректорові університету, професорові Вакарчуку Іванові Олександровичу вручено Державну премію.
Кличний відмінок утворюється найчастіше від іменників чоловічого 
й жіночого роду – назв осіб. Це стилістично нейтральні форми, властиві всім стилям, серед яких найменше – науковому.
Кличний відмінок іменників – назв істот, але не осіб (тобто назв тварин, птахів, риб тощо) - характерний переважно для розмовного мовлення.
Кличний відмінок іменників – назв неістот – уживають переважно 
в публіцистичному стилі, а також у творах художньої літератури (зокрема 
в поезії, у фольклорі), які набувають патетичного звучання, мають публіцистичні елементи. Тут кличний відмінок уживають для того, щоб загострити увагу на об’єкті звертання, виокремити його, виявити й викликати до нього певне ставлення: Україно! Ти для мене диво (Василь Симоненко).
Неправильне утворення форм кличного відмінка: Віталію Петровичу 
(а не Віталіє Петровиче), Лесю (а не Лесе).
Примітка.
У кличному відмінку однини іменники І відміни мають закінчення -о, 
-є, -е, -ю:
а) закінчення -о мають іменники твердої групи: Оксано, Галино, Анно, Миколо; Петрівно, Михайлівно, Василівно, Сергіївно, Ігорівно (жіночі імена по батькові); сестро, дружино, книжко, перемого;
б) закінчення -е мають іменники м’якої та мішаної груп: Катре, Мотре, Ілле, воле, земле, пісне, душе, круче, тише;
в) закінчення -є мають іменники м’якої групи після голосного 
та апострофа: Маріє, Надіє, Соломіє, Дар’є, Наталіє; мріє, надіє;
г) закінчення -ю мають деякі пестливі іменники м’якої групи: Галю, Надю, Тан., Настю, Ірусю, Лесю, Наталю, доню, матусю, бабусю.
У кличному відмінку множини іменники І відміни мають форму, однакову з називним: сестри, мрії, душі, надії, пісні.
У кличному відмінку однини іменники II відміни мають закінчення -у, -ю, -е:
а) закінчення -у мають:
іменники твердої групи із суфіксами -ик, -ок, -к: батьку, синку, братику, полковнику, пожежнику, котику; Ростику, Петрику; також безсуфіксні іменники діду, сину, тату;
іншомовні імена з основою на г, к, х: Джеку, Жаку, Людвігу, Фрідріху;
деякі іменники мішаної групи з основою на шиплячий (крім ж): товаришу, слухачу, читачу; Петровичу, Михайловичу, Олександровичу, Ігоровичу, Григорійовичу (чоловічі імена по батькові);
б) закінчення -ю мають іменники м’якої групи: Андрію, Василю, Сергію, Віталію, Юрію, Ігорю (і Ігоре), Олексію, Геннадію; лікарю, краю, вчителю, місяцю, герою, дідусю;
в) закінчення -е мають:
безсуфіксні іменники твердої групи: Іване, Володимире, Петре, Богдане, Тарасе, Вікторе, Михайле, Олеже (і Олегу), Ростиславе; пане, голубе, друже, брате, козаче, орле, соколе;
іменники м’якої групи із суфіксом -ець: хлопче, молодче, женче 
(від жнець), кравче (від кравець), шевче (від швець) (але: бійцю, знавцю, продавцю, борцю, добровольцю);
деякі іменники мішаної групи, зокрема власні назви з основою на ж, ч, ш, дж і загальні назви з основою на р, ж: Довбуше, Кайдаше; стороже, школяре, тесляре, маляре, гусляре;
г) прізвища прикметникового походження на -ів (-їв), -ов, -ев (-єв), 
-ин, -ін (-їн), як Глібов, Тютчев, Щоголів, Романишин, у звертанні мають форму називного і форму кличного відмінка: Глібов і Глібове, Романишин і Романишине; географічні назви, до складу яких входять зазначені суфікси, мають у кличному відмінку закінчення -е: Києве, Львове, Харкове, Лебедине.
У звертаннях, що складаються з двох власних назв – імені та по батькові, обидва слова мають закінчення кличного відмінка: Олексію Петровичу, Іване Володимировичу, Василю Михайловичу, Богдане Вікторовичу, Святославе Ігоровичу, Миколо Петровичу, Юрію Ярославовичу, Олегу Євгеновичу.
У звертаннях, що складаються із загальної назви та імені, обидва слова мають закінчення кличного відмінка: брате Петре, пане Юрію, пані Ольго, колего Ярославе.
У звертаннях, що складаються із загальної назви та прізвища, закінчення кличного відмінка має тільки загальна назва, а прізвище завжди вживаються у формі називного відмінка: друже Максименко, колего Іваничук, пане Петришим. добродійко Ясницька, пане Хвильовий.
У звертаннях, що складаються з двох загальних назв, закінчення кличного відмінка мають обидва слова, хоч друге слово може мати й форму називного відмінка: добродію бригадире (бригадир), пане лейтенанте (лейтенант), пане професоре (професор), пане директоре (директор).
У кличному відмінку множини іменники II відміни мають форму, однакову з називним: брати, товариші, учителі, краї. Деякі іменники можуть мати паралельне закінчення -ове: брати (і братове), свати (і сватове), пани 
(і панове).
У кличному відмінку однини іменники III відміни мають закінчення 
-є: Любове, радосте, ноче;
У кличному відмінку множини іменники III відміни мають форму, однакову з формою називного: радості, ночі.
У кличному відмінку однини і множини іменники IV відміни мають форму, однакову з формою називного: теля, вовченя, ім’я; телята, вовченята, імена, племена.
У кличному відмінку іменники, що мають тільки форму множини, мають закінчення, як у називному відмінку: гуси, діти, кури, люди, радощі.
Закінчення іменників чоловічого роду у Род.в. одн.
-а (-я) мають іменники, які означають:
1. Назви істот, осіб: аудитора, бухгалтера, лікаря, менеджера, підприємця.
2. Назви конкретних обчислювальних предметів: формуляра, бланка.
3. Назви мір довжини, об’єму, часових понять, ваги: сантиметра, метра, гектара, тижня, місяця, кілометра, кілограма (але року, віку).
4. Іменники-терміни: підмета, присудка, квадрата, іменника.
5. Власні назви населених пунктів: Львова, Тернополя, Києва, Миколаєва.
6. Назви місяців, днів тижня: червня, січня, понеділка
Закінчення -у (-ю) мають іменники, які означають:
1. Назви збірних понять: соняшнику, цукрового буряку, колективу.
2. Назви установ організацій, закладів: університету, гастроному, театру.
3. Назви будівель та їх частин: коридору, вокзалу, палацу (але: млина, гаража (з наголосом на закінченні -а, -я)
4. Назви явищ природи: снігу, дощу, урагану.
5. Назви абстрактних понять, процесів: бігу, мітингу, бізнесу.
5. Запозичені терміни: імпульсу, синтезу тощо.
Деякі іменники вжив. з паралельними закінченнями –а та –у залежно від наголосу: гурта/, гу/рту, моста/, мо/сту, стола/, сто/лу, двора/, дво/ру, полка/, по/лку.

Закінчення іменників у родовому відмінку множини
І відміна
Родовий відмінок іменників І відміни у род. відм. – флексія нульова: земель, праць, ідей, надій.
Характерне чергування е, о з і: особа – осіб, сирота – сиріт, слободі – слобід, ягода – ягід.
Зазначена закономірність порушується діянням аналогії. З одного боку, чергування часто охоплює ті випадки, коли о основи пізнішого походження (голова – голів, борода – борід, сторона – сторін), з другого боку, в цих формах часто відсутнє чергування, хоч в основі іменника виступає навіть етимологічний о: вода – вод, тополя – тополь, шкода – шкод, комора – комор, турбота – турбот, затока – заток.
Окремі іменники можуть мати подвійні форми: лоз – ліз, сльоз і сліз, нор і нір, коз і кіз, стодол і стоділ, панчох і панчіх.
У формі родового множини основи іменників І відміни можуть зазнавати ще й інших змін. Якщо в кінці основи збігаються два приголосних звуки, то між ними з’являються голосні о, е: балка – балок, дівка – дівок, жінка – жінок, клепка – клепок, земля – земель.
Вставний о характерний для іменників з твердим кінцевим – переважно задньоязиковим – приголосним (іскор, крихот); вставний е виступає 
в іменниках з м’яким кінцевим приголосним (бодня – бодень, гребля – гребель, вівця – овець, копальня – копалень)  і в іменниках з твердим сонорним (зрідка губним) приголосним основи: весна – весен, борозна – борозен, домна – домен, бондарівна – бондарівен, царівна – царівен, попівна – попівен, мітла – мітел, тюрма – тюрем, війна – воєн, судьба – судеб.
Щоправда, багато іменників, передусім іншомовного походження, не мають вставних звуків: банд, битв, бірж, бронз, букв, вахт, веранд, нужд, фарб, пільг.
Іменник сосна має паралельні форми: сосон – сосен.
Ряд іменників може мати паралельні форми форми із вставним голосним і без нього: крихот – крихіт і крихт, іскор – іскр, верстов (прост.)
 і верств, жертов (заст.) і жертв.
Дошка – дощок.
Окремі іменники І відміни мають закінчення –ей, що з’явилося 
під впливом іменників ІІІ відміни: статей, свиней, сімей, мишей, вошей.
Для деяких іменників І відміни, переважно чоловічого роду, в родовому відмінку множини характерне закінчення –ів: теслів, сусідів, суддів, старостів.
У деяких іменників жіночого роду, що колись мали тільки чисту основу, форми на –ів виступають як паралельні до форм 
з нульовоюфлексією: баб – бабів, губ – губів, легень – легенів.
ІІ відміна
Зауваги до називного відмінка множини.
Іменники з суфіксами –анин, -ин утрачають –ин у множині: міщанин – міщани, селянин – селяни, громадянин – громадяни, болгарин – болгари; хазяїн – хазяї, хазяїни.
У родовому відмінку множини іменники ІІ відміни мають закінчення –ів (-їв), нульову флексію та –ей.
Флексію –ів мають майже всі іменники чоловічого роду твердої , м’якої і мішаної групи: столів, дворів, інженерів.
Це закінчення виступає також у ряді іменників середнього роду м’якої групи: морів, прислів’їв, міжгір’їв, почуттів, відкриттів.
Нульова флексія властива переважній більшості іменників середнього роду всіх трьох груп: сіл, вікон, озер, місць, знань, змагань, прізвищ, облич.
Нульову флексію мають також іменники чоловічого роду, які 
в множині втрачають -ин: селян, громадян, болгар, татар, киян, харків’ян, хоч винятки серед них можливі.
Іменник чоловік у сполученні з числівниками та іменниками із збірним значенням може мати різні закінчення, що пов'язуються зі зміною 
в семантиці: тридцять чоловік – у значенні «людей» і тридцять чоловіків – 
у значенні «людей чоловічої статі».
У формах з нульовою флексією кінцевий звук основи [о] чергується з і: слово – слів, коло – кіл, чоло – чіл; також у повноголосних формах: болото – боліт, долото – доліт, хоч останні можуть виступати з [о].
Звук [е] в іменниках, що мають нульову флексію, як правило, не чергується з [і]: лезо – лез, перо – пер, озеро – озер, помело – помел, стремено – стремен; у повноголосних: дерево – дерев, джерело – джерел; однак тут бувають винятки: плече – пліч (при паралельних формах плеч і плечей), село – сіл, колесо – коліс, решето – решіт. 
Іменники середнього роду з подовженими приголосними в кінці основи в формах родового відмінка множини з нульовою флексією втрачають подовження: знання – знань, завдання – завдань, засідання – засідань, запрошення – запрошень, оголошення – оголошень, обличчя – облич.
У кінці чистих основ при збігові двох приголосних між ними вставляються голосні звуки [о], [е]: зло – зол, вікно – вікон, волокно – волокон; полотно – полотен, відро – відер, весло – весел, ребро – ребер, яйце – яєць.
Іменник серце у родовому відмінку множини має форму сердець.
Закінчення -ей, властиве кільком іменникам II відміни чоловічого 
і середнього роду — коней, гостей, грошей, очей, плечей (також плеч 
і пліч), ушей (і вух), — появилося за аналогією до відповідних форм іменників III відміни.
ІІІ відміна
Власива флексія –ей: тіней, вістей, доповідей, областей, печей, ночей.
ІV відміна
Мають нульову флексію: курчат, телят, імен.

Питання для самоконтролю
1. Які граматичні категорії має іменник?
2. Які іменники стоять поза відмінами?
3. .Як визначається рід іменників, що характеризують людину за родом діяльності, званням, посадою?
4. Як визначається рід невідмінюваних іменників?
5. Як визначається рід абревіатур?
6. Які іменники вживаються тільки в однині / множині?
7. Поясніть статус вокатива в системі відмінків іменників української мови.
8. Пригадайте правило вживання іменників чоловічого роду ІІ відміни 
в родовому відмінку однини.
9. Поясніть систему закінчень іменників у родовому відмінку множини.

Тренувальні вправи
Вправа 1. Перекладіть подані словосполучення та речення українською мовою. 
Зеленый тополь, новый рояль, наша бандероль, голубая вуаль, горькая полинь, далёкая Сибирь, сильный насморк, дорогой шампунь, чёрный кофе, новая антресоль, тонкая филигрань, вкусная бешамель, прозрачная фланель, долгий туннель, древняя рукопись, математическая степень. 
Вправа 2. Іменники якого роду слід уживати в поданих нижче словосполученнях та реченнях? Допишіть потрібні закінчення. Узгодьте, де потрібно, підмет з присудком. 
Старш... викладач... Радзіховська Ю. М.; головн... бухгалтер... Матвієвська О. О.; старш... економіст... Ольга Петрівна; науков... співробітн... Марія Степанівна; старш... лаборант... Наталія Григорівна; головн... лікар... Олена Вікторівна; головн... прокурор... Валентина Вікторівна. Нараду провів (провела) декан факультету Прокофґєва І.П. Декан факультету Слєдь М.І. ознайомив (ознайомила) викладачів з новими правилами прийому. Доповідач навів (навела) цікаві факти (йдеться про жінку). Професор (професорка) Гордєєва блискуче виступив (виступила) на симпозіумі. 
Вправа 3. Відредагуйте речення. 1. Здавалося б, похорони, які відбулися 1 березня 1938-го в Гардоне Рив’єрі, завершили злети й падіння бурхливого 
й суперечного життя. 2. Напружений детектив про слідчого, якому доручають розслідувати рутинну, на перший погляд, справу про викрадення бензини. 
3. Вісімнадцять тисяч солдат за підтримки дванадцяти артилерійських батарей тричі атакували гору, перетворену Шамілем у фортецю. 4. Дякую вашій газеті за полеміки, які нечасті в інших газетах. 5. Моя приятелька – професорка університету – пригадує, як у студентські роки до неї підходили однокурсники-комуністи. 6. Але, відкриваючи посудину, Олена не знала, що в ньому прихована смертельна небезпека. 7. Саме тоді він і одержав дещо 
з вищезгаданої меблі як сюрприз від своїх співробітників. 
Вправа 4. Знайдіть серед запропонованих словосполучень такі, у яких допущено граматичні помилки; випишіть ці словосполучення та виправте їх: маленьке кенгуру, зношений кашне, залізничне депо, лікувальний алоє, тонким філігранем, недосяжне Юнгфрау (гора), пухнастий боа, Сорочинська ярмарка, зораним ріллям, далеким Сибіром, опублікував «Таймс», досвіченого ковзаняра, кусучим комарем, маленьке задавака, казки Ганс Христіана Андерсена, проза Данта.
Вправа 5. Розкриваючи дужки, поєднайте слова зв’язком узгодження. З’ясуйте, які частини мови узгоджуються. Запишіть словосполучення: кусюч… цеце, дворічн… кольрабі, велетенськ… цунамі, насичен… хакі, тонк… філігрань, смачн… рагу, маленьк… кенгуру, зелен… фейхоа, тепл… сироко, красив… па-де-де, стар… собака, зоран… рілля, величезн… консоль, розквітл… папороть, висок… насип, вчен… ступінь, досвідчен… адвокат Олена Іванівна, сильн… нежить, мильн… шампунь, математичн… степінь, далек… путь, легк… фланель, солодк… ваніль, гірк… полин, гостр… біль, далек… Сибір, багаторічн… фенхель, смачн… каберне, батьків… мачете, міцн… бренді, свіж… сулугуні, корисн… манго, індійськ… шимі, японськ… кабукі.
Вправа 6. Перевірте свої знання, дописавши закінчення. Якщо є слова, що мають паралельні закінчення, запишіть їх поряд. Відділ..., трест..., номер..., інститут..., проект..., акт..., ювіле..., контрол..., підрядчик..., термін..., блок..., лист..., рахунок..., зміст..., контракт..., пункт..., матеріал..., прийом..., обсяг..., листопад..., генератор..., завод..., замовник..., вклад..., представник..., розрахунк..., матеріал..., конкурент..., період.., факт..., банк..., показник..., мигдаль…, моралізм…, пірует…, приклад…, Суздаль…, Талас, тоннаж…, тренінг…, Чернігів…, Ярославль…
Вправа 7. Відредагуйте речення і словосполучення, звертаючи увагу на порушення лексико-стилістичних та морфологічних норм. 
Ця студентка являється студенткою нашого університета. Більша половина випускників нашого інститута поїхала цього року на роботу 
за кордон. У магазині "Канцелярські приладдя" є товари для офіса та школи. Молода викладач Оксана Сергієвна Павлюк здала усі кандидатські іспити. Студент зацікавився різницею між математичною степенню і науковою ступінню. Я люблю ходити по вечірнім вулицям Львова. У крамниці вже немає осінніх чоботів. Метер тюлі коштує п 'ятдесять гривнів. Користуватися цим ножом для нарізання салямі - просто чудово. На сьогодні однією з найбільш запотребованіших є професія електрозварщика.
Вправа 8. Перепишіть подані слова, визначте, які іменники у вправі чоловічого роду ІІ відміни є нормативними. Обґрунтуйте свою відповідь.
Ватикана – Ватикану, документа – документу, водевіля – водевілю, гекзаметра – гекзаметру, листа – листу, жанра – жанру, єпископата – єпископату, маркетинга – маркетингу, Казбека – Казбеку, консенсуса – консенсусу, кущика – кущику, жовтня – жовтню, стола – столу, балансу – баланса, лишайнику – лишайника, маслофільтра – маслофільтру, маєтку – маєтка, молочаю – молочая, парсика – персику, підсумку – підсумка.
Вправа 9. Перекладіть іменники – назви осіб, зайнятих у різних галузях виробництва. Виділіть суфікси.
Распорядитель, разработчик, научный работник, заместитель директора, начальник участка, инспектор по технике безопасности, производитель, потребитель, начальник отдела снабжения, исполнитель, исполняющий обязанности, заведующий отделом, истец, заявитель, пользователь.
Вправа 10. Виправте помилки в категорії числа. У кіоску продають сувеніри з символіками чемпіонату. Виставка-ярмарок вражає асортиментами продукції. Просимо вказати вартість упакувань і транспортувань. Багато гіль було зрубано. Канцелярські приладдя надійшли на склад. По всьому пляжу розкидані великі каміння. У цього дерева міцні коріння. Запашні зілля охайно розкладено на столі. Саме тоді він отримав дещо з вищезгаданої мебелі 
як сюрприз від працівників. Вам будь-яку шпалеру показати? Моя улюблена страва - рибна консерва. Люди йшли на похорони, щоб віддати останню шану своєму землякові.
Вправа 11. Утворіть словосполучення: (неблизький) путь, (дорогий) салямі, (набридливий) цеце, (далекий) Сибір, (білий) накип, (п'ятий) авеню, (смачний) кольрабі, (породистий) собака, (Чорнобильський) АЕС, (жовтий) таксі, (повноводний) Міссісіпі, (якісний) шампунь, (зубний) біль, (високий) ступінь, (смачний) івасі, (молодий) шимпанзе, (співучий) колібрі, (смачний) рагу, (іграшковий) поні, (глибокий) Онтаріо, (підтверджений) алібі, (чорний) вуаль, (смугастий) тюль, (хронічний) нежить, (смачний) путасу, (молодий) какаду, (шановний) маестро, (зелений) ківі, (великий) фальш, (широкий) Дніпро, (демократичний) Нікарагуа, (рожевий) фламінго, (надзвичайний) соло, (молодий) кюре, (дієвий) МВС, (жовтий) гуаш, (білий) рояль, (чорний) фортепіано, (сильний) мігрень, (смачний) сулугуні, (раптовий) торнадо, (відповідальний) СБУ, (промисловий) Чикаго, (мій) амплуа, (нічний) портьє, (десятковий) дріб, (високий) Ай-Петрі, (молодий) денді, (ранковий) Осло, (новий) АТС, (харківський) ПТУ.
Вправа 12. Від поданих слів утворіть форми кличного відмінка, звертаючись у листах з проханням до партнерів, клієнтів, спонсорів, колег. Пан, пані, добродій, колега, ректор, директор, міністр, професор, президент, товариство, учитель, пан ректор, пан міністр, пан президент. Ігор Степанович, Юрій Дмитрович, Валентин Борисович, Валентина Олександрівна, Лідія Дмитрівна, Олександра Юхимівна, Сава Андрійович, глибокоповажний Віталій Ігорович, Валерія Іванівна, Інна Яківна, Євген Вікторович, вельмишановний Євген Степанович, Євгенія Львівна; кравець Петро; шановний знавець.
Вправа 13. Визначте групу відмінювання іменників з основою на –р: касир, поштар, номер, сир, футляр, звір, інвентар, газетяр, маляр, календар, панцир, скляр, господар, долар, пластир, друкар, кобзар, консерватор, молочар, якір, повістяр, бавовняр, комар, ледар, кресляр, дзвонар, лицар, гончар, варвар, екзаменатор, козир, контрудар, Ігор, жнивар, пивовар, звіздар, вівчар, ковзаняр.
Вправа 14. Від поданих іменників утворіть родовий відмінок множини: галузь, стаття, зусилля, кілограм, доповідь, відповідь, гривня, підошви, помідор, шорти, подорож, шати, боти, башкири, сандалі, ласти, кеди, паралель, медаль, туфлі, ампер, апельсин, кілограм, бутси, кочерга, гланди, вірмени, болгари, грузини, монголи, солдат, стаття, суддя, гуслі, ґринджоли, кримчани, цигани, шпроти, ікла, панчохи, молдавани.
Вправа 15. Перекладіть подані словосполучення українською мовою, зважаючи на особливості закінчень іменників ІІ відміни в родовому відмінку однини.
По поручению правительства, речь депутата, результаты опыта, курс фунта стерлингов по отношению к доллару, состав блока государств, отсутствие блока питания, деталь еркера, житель Алжира, достижения современного спорта, эпидемия гриппа, нигде ни звука, залог успеха, водитель автобуса, длина канала, площадь квадрата, кружка кваса, приготовление крема для торта.
Контрольні завдання

Вправа 1. Виправте, де потрібно, помилки: сонячні проміння, висять бадилля, старовинна мебель, довгий макарон, фіолетові чорнила, письмове приладдя, золоте колосся, гарячий кофе, злий собака, науковий ступінь, сильна головна біль, десять гривнів, сонячні Сочі, молоді директора, пам'яті Міцкевича, красиве шимпанзе, журі присудив, Міссісіпі вийшло з берегів, затверджено нові курси валют; вітальну адресу з нагоди 50-ліття директор вручив начальникові другого цеху Корнієнко Василю Петровичу; фірма виконує комплексні ремонти офісів; абітурієнти повинні подати на імґя ректора університету заяви, документи про освіту і довідки про стан здоровґя; рік у рік міцніють звґязки виробництва з науками, і це приносить результат – поширюються асортименти, поліпшуються якості продукції;  усі пропозиції були взяті на замітки; усі кабінети обчислювального центру технічного університету обладнані новітніми устаткуваннями.
Вправа 2. Випишіть словосполучення, у яких правильно утворено форму родового відмінка (-у, -ю, -а, -я) в іменниках чоловічого роду: відкриття рахунку — відкриття рахунка; до акту додається — до акта додається; вручення диплому — вручення диплома; пам'ятного знаку — пам'ятного знака; до призначеного терміну — до призначеного терміна; структурного підрозділу — структурного підрозділа; переїхати до Нового Бугу - переїхати до Нового Буга; направити до Львову — направити до Львова; політичного блока — політичного блоку; незаперечного факту — незаперечного факта; працівники апарату — працівники апарата; важливого об'єкта — важливого об'єкту; своєчасного контролю — своєчасного контроля; ділового папера — ділового паперу.

Тема 1.5 Уживання форм прикметників

Питання, що виносяться на розгляд

1. Творення ступенів порівняння прикметників.
2. Особливості відмінювання прикметників.
3. Основні правила перекладу прикметникових словосполучень з російської українською мовою.

Література
1. Антоненко-Давидович Б. Як ми говоримо. – К.: Либідь, 1991. – 253 с.
2. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 193–197.
3. Іванова І. Б. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / І. Б. Іванова – Х., 2007 – С. 288–294.
4. Капелюшний А. О. Практична стилістика української мови: Навч. посібник. – Л.: ПАІС, 2007. – 224 с.
5. Культура фахового мовлення: Навч. пос. / За ред. Н.Д. Бабич. – К., 2005. – С. 225–228.
6. Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. 
/ З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 180–187.
7. Сербенська О.А. Культура усного мовлення: Практикум: Навч. посібник. – К.: Центр навч. літ., 2004. – 216 с.

Матеріали для самостійного вивчення

Найтиповіші порушення трапляються в:
1) утворенні присвійних прикметників: треба Галин (а не Галін), Настин (а не Настін), Наталчин (а не Наталкін), свекрушин (а не свекрухін), подружчин (а не подружкін).
Примітка.
а) від іменників І відміни присвійні прикметники (назви осіб) творяться за допомогою суфіксів -ин (-їн), кінцеві приголосні основи в деяких прикметниках чергуються: г – ж; к – ч; х – ш:
Юля – Юлин;	Оксанка – Оксанчин;
Микола – Миколин;	донька –доньчин;
Надя – Надин;	дочка – доччин;
Марія – Маріїн;	Віка – Вічин;
Соломія – Соломіїн;	свекруха – свекрушин;
Ольга – Ольжин;	але: Мелашка – Мелащин.
Від іменників Ілля, суддя присвійні прикметники утворюються за допомогою суфікса -ів, що чергується із суфіксом -ев (-ів – -ев): Ілля – Іллів, Іллева; суддя – суддів, суддева;
б) від іменників II відміни присвійні прикметники (назви осіб) творяться за допомогою суфіксів -ів (-їв):
якщо прикметник утворено від іменника твердої групи, то відбувається чергування -ів – -ов: батько – батьків, батькова, батькового, батькове; Максим –Максимів, Максимова;
якщо прикметник утворено від іменника м'якої чи мішаної групи, то відбувається чергування -ів (-їв) – -ев (-єв): Василь – Василів, Василева; коваль – ковалів, ковалева; товариш – товаришів, товаришева; Андрій – Андріїв, Андрієва; Юрій – Юріїв, Юрієва, Сергій – Сергіїв, Сергієвого, Сергієва;
в) від назв тварин (птахів) присвійні прикметники утворюються за допомогою суфіксів -ів-, -ин- (-їн-), -ач- (-яч-), -ов-, -ев-, нульового суфікса: соловейків голос, ластівчине гніздо, зміїна нора, лисячий хвіст, левові пазурі, вовче лігво, ведмежий барліг та ін.;
2) утворенні ступенів порівняння прикметників: треба найбільш зручні або найзручніші місця (а не найбільш зручніші), більш талановиті або талановитіші студенти (а не більш талановитіші).
Примітка.
Вищий ступінь:
а) проста (синтетична) форма утворюється додаванням до звичайної форми прикметника суфіксів -ш-, -іш-: глибокий – глибший, довгий – довший, легкий – легший; гарний – гарніший, мудрий – мудріший, веселий – веселіший.
Три прикметники пишуться з літерою щ: високий – вищий; хороший – кращий; товстий – товщий (і товстіший).
Сім прикметників пишуться з літерами жч: тяжкий – тяжчий, важкий – важчий, вузький – вужчий, низький – нижчий, дорогий – дорожчий, близький – ближчий, дужий – дужчий;
б) складена (аналітична) форма утворюється додаванням слів більш, менш до звичайної форми прикметника: більш важливий, більш дорогий, більш потрібний, більш гарна, більш веселі, менш широкий, менш глибокий.
Найвищий ступінь:
а) проста (синтетична) форма утворюється додаванням до простої форми вищого ступеня прикметника префікса най- (якнай-, щонай-): найглибший, найдорожчий, якнайкращий, щонайвужчий, щонайлегший;
б) складена (аналітична) форма утворюється додаванням слів найбільш, найменш (якнайбільш, якнайменш, щонайбільш, щонайменш) до звичайної форми прикметника: найбільш важливий, найбільш потрібний, найменш глибокий, якнайбільш широкий, щонайбільш високий.
Поєднання простої і складеної форм є неправильним: більш вищий (треба: більш високий), менш потрібпіший (треба: менш потрібний), найбільш важливіший (треба: найбільш важливий).
Відносні й присвійні прикметники ступенів порівняння не утворюють: цегляніший, металевіший, більш кам’яний.
Якісні прикметники, що не утворюють ступенів порівняння:
а) прикметники, що називають абсолютну ознаку: голий, мертвий, глухий, сліпий, німий, босий, лисий, живий;
б) прикметники з префіксами й частинами пре-, за-, над-, все-, пра-, архі-, гіпер-, супер-, ультра-, екстра-, не-, без-, пре-: негарний, немудрий, невеселий, недобрий; прекрасний, премудрий, завеликий, задовгий, надпотужний, всесильний, прадавній, архібагатий, гіпершвидкий, суперважкий, ультракороткий, екстраважливий;
в) назви мастей тварин: вороний, гнідий, карий, попелястий, чалий, буланий;
г) назви похідних кольорів: золотий (від золото), срібний (від срібло), вишневий, малиновий, салатовий, бордовий, кавовий, фіалковий, бузковий, коричневий тощо, а також назви кольорів, запозичені з інших мов: бежевий (від беж), фіолетовий (від фіолет);
г) складні прикметники, що пишуться разом або через дефіс: хитромудрий, жовтогарячий, червоногарячий, чорно-білий, темно-зелений, синьо-жовтий;
д) прикметники з суфіксами: -уват- (-юват-) (червонуватий, синюватий); -ав- (-яв-) (жовтавий, білявий); -аст- (-яст-), -ист- (жовтастий, червонястий, темнистий); -енн-, -анн- (-янн-) (височенний, невблаганний, незрівнянний); -езн-, -елезн- (глибочезний, довжелезний); -уч- (-юч-), -ущ- 
(-ющ-), -ач- (-яч-) (худючий, хитрющий, добрячий); -еньк-, -есеньк-, -ісіньк-, -усіньк- (-юсіньк-) (маленький, гарненький, дрібнесенький, малюсінький, білісінький);
3) використанні невластивого для української мови вживання слова самий на означення найвищого ступеня порівняння прикметників: треба найкращі студенти (а не самі кращі), найважливіші справи (а не самі важливі), найулюбленіші програми (а не самі улюблені), найдорожча людина (а не сама дорога);
4) поєднанні вищого ступеня порівняння прикметників 
у словосполучення без прийменників чи сполучників (вищий ступінь порівняння прикметників звичайно вимагає після себе прийменників від, за, над, проти з відповідними відмінками або сполучників як, ніж. Форма родового відмінка без прийменника – калька з російської мови): треба думка швидша, ніж вітер (а не думка швидша вітру), воля дорожча за життя (а не воля дорожча життя), грушка солодша від яблука (а не грушка солодша яблука);
5) помилковому використанні форми вищого ступеня в значенні найвищого: треба зібралися найкращі студенти групи (а не кращі), найвища міра покарання (а не вища), найвища якість (а не вища), відзначимо найголовніші здобутки та надбання (а не головніші), проаналізуймо найдостойніші шляхи вирішення проблеми (а не достойніші).
Примітка. Форми ступенів порівняння в конструкціях на зразок: вищий ґатунок, вища освіта, старший викладач, молодший науковий співробітник, вищий навчальний заклад, молодші класи, старша школа втрачають у своєму значенні порівняльну ознаку;
6) узгодженні прикметника з іменником у назвах певних професій, посад і звань жінок (в офіційно-діловому стилі такі назви мають форму чоловічого роду): треба старший викладач (а не старша викладачка), новий професор (а не нова професорка), провідний інженер (а не провідна інженер), новопризначений капітан (а не новопризначена капітанша), вимогливий директор (а не вимоглива директриса);
7) утворенні форми прикметників (у ролі означень), що вживаються у сполуках із числівниками 2, 3, 4. Перевагу віддаємо називному відмінкові множини із закінченням -і: дві світлі аудиторії, три сумлінні студентки, чотири сучасні комп'ютери, два великі вікна; рідше вживають такі сполуки 
з прикметниками в родовому відмінку множини із закінченням -их: дві світлих аудиторії, три сумлінних студентки, чотири сучасних комп'ютери, два великих вікна. Це ж стосується і прикметника останній перед числівниками 
від 5 і далі: за останні п'ять (шість, десять, дев'яносто...) років. Але: за п'ять (шість, десять, дев'яносто. ..) останніх років.

Питання для самоконтролю

1. Яка роль прикметників у мові?
2. Якими граматичними значеннями та іншими властивостями якісні прикметники відрізняються від відносних?
3. Якими способами можна передати різну міру якості?
4. Від яких іменників творяться присвійні прикметники? Як вибір суфікса залежить від відміни й групи іменника?
5. Чим відрізняються відмінкові форми прикметників твердої і м’якої груп на письмі й у вимові?

Тренувальні вправи
Вправа 1. Визначте, до яких розрядів належать подані прикметникові словосполучення. Випишіть їх і утворіть усі можливі форми вищого і найвищого ступеня: ринкові відносини; ділова пропозиція; брокерська фірма; мудрий керівник} компетентна людина; інвестиційні фонди; приватний банк; дешевий товар чіткий графік; рішучі дії; брокерська фірма; економічні відносини; велике підприємство; акціонерне товариство; великий прибуток; короткий термін, відповідальний керівник; вагомий внесок; високий рівень, тонкий дріт, грубий лист, простий спосіб, досвідчений менеджер.
Вправа 2. Знайдіть помилки у поданих реченнях. 1. Дніпр довший Бугу. 2. Свинець важчий олова. 3. Воля дорожча життя. 4. Морська миля майже вдвічі довша кілометра. 5. Чавун легший сталі.
Вправа 3. Відредагуйте подані речення. 1. Державний учбовий комбінат запрошує на курси підвищення кваліфікації 2. Прошу надати відпустку за свій рахунок. 3. Управління оголошує конкурс фахівців господарства на заміщення посад ведучих спеціалістів. 4. Всюди створюються умови самого великого сприяння оренді. 5. У боротьбі за підвищення сільськогосподарського виробництва рішучу роль відіграє орендний підряд. 6. Вам було своєчасно надано кваліфікаційну допомогу. 7. Багаточисельні колективи господарств Миколаївської області виконали взяті на себе зобов'язання.
Вправа 4. Утворіть форми орудного відмінка однини від таких словосполучень: найбільша площа, широка межа, гаряча вдача, найскладніша задача, висока вежа, дорогий плащ, нестерпний біль, дорога пектораль, цінна бандероль, блідолиций хлопець, науковий ступінь, зорана рілля, далекий Сибір, маленьке чаєня, смачна бешамель.
Вправа 5. Поєднайте прикметники дружний і дружній з поданими іменниками: колектив, рука, сім'я, візит, галас, погляд, сміх, спів, допомога, зустріч, листування, праця.
Вправа 6. Наведені словосполуки відредагуйте й замініть офіційно-діловими. Бойків звіт, дрібненька деталь, височенна вежа, самий чистий, підприємства Луганщини, точнісінько туда, щонайліпше виконане завдання, день для відпочинку, глибочезна прірва, входящий документ, прошлогодній долг, Ольжина відпустка, більше тисячі грн., нетактична просьба, отоплювальний сезон, офіційні лиця, у прошлому році, сильнющий вітрюган, мова ішлася про..., у самісінький центр, більша половина зала, бувший президент.
Вправа 7. Постаете наголос у поданих прикметниках. Цим Ви підтвердите свої знання орфоепічних норм української мови.
Простий, вигідний, новий, черговий, сумнівний, рентабельний, податковий, дохідний, типовий, складний, щорічний, прибутковий, збитковий, людський, численний, обопільний, взаємовигідний, госпрозрахунковий, найважливіший, близький, валовий, виразний, вичерпний, гуртовий, оптовий,  добовий, контрактовий, кухонний, порядковий, роздрібний, текстовий, фірмовий, черствий.
Вправа 8. Перекладіть українською мовою: научное общество, первобытное общество, общественное поручение, общественная собственность, гражданский долг, гражданская авиация, гражданские права, подписывать журнал, подписывать соглашение, гражданское право (юридическое), заказное письмо, косвенные доказательства, личный листок. 
Вправа 9. Перекладіть текст українською мовою.
В производственном коллективе между сотрудниками складываются различные отношения, в том числе и нравственности. Вследствие этого имидж коллектива попадает в зависимость от личных качеств: честности, порядочности, преданности делу. В коллективе  могут  формироваться 
и безнравственные стереотипы жизнедеятельности. Вследствие этого следует четко определить,  что понимается под нравственным 
и безнравственным. Если эти понятия употребляются в смысле несоответствия с конкретными  представлениями о добре и зле, то эффективность работы коллектива и нравственность сближаются, имея  четкие  и  однозначные критерии.  Эффективность  нравственна тогда, когда  противостоит  неэффективности. Лишь тогда, когда человеческая судьба становится самоцелью, а отношения между людьми служат этому идеалу, нравственность, обеспечивающая условия для создания имиджа коллектива, получает свою конкретную реализацию и для эффективности деятельности.
Вправа 10. Відредагуйте речення. Самий поганий студент нашої групи після розмови з викладачом та матіррю почав більш краще вчитися. Вимогливіше Оксани Василівни викладачки в університеті немає. Який метод, на вашу думку, найбільш ефективніший? Об'єм курсової роботи має бути 
не менше 30 сторінок. До Нового року залишилось менше двох тижнів. 
До молодшого сина батьки ставляться більш поблажливіше, ніж до старшого. Ніхто не зміг повірити, що сама близька людина змогла так підставити. Оксана молодша мене на п'ять років. Він розумніший свого брата. Ведучий інженер прозвітував за виконання завдань у біжучому році. Немає значення, що на тебе вбране – головне, щоб ти була більш впевненіша. Згідно домовленості робота буде здана на слідуючій неділі. Вчора він получив заказний лист і грошовий перевод. Цей засіб здібний вивести любу пляму. Це самий важливий день для мене. Салфетки, скатерть слідуючого разу будуть більш біліші. Цей спосіб вирішення проблеми є більш прийнятнішим для нас. Колір щоразу видавався нам більш зеленуватим.
Вправа 11. Утворіть присвійні прикметники від іменників: Тетяна, Микола, подруга, дружка, козачка, тітка, донька, дочка, Петро, Ольга, Олька, Оля, Олексій, Софія, Софійка, Юлія, Юля, Марійка, Анастасія, Настя, батько, столяр, Андрій, Одарка, Віка, Наталка, птах, орел, миша, крокодил, вовк, собака, зозуля, білка, заєць, кінь, сорока, сусід.
Вправа 12. Доберіть українські відповідники до запозичених прикметників: одіозний, паритетний, перманентний, рентабельний, скрупульозний, тривіальний, хронічний, автентичний, гігантський, деструктивний, ефемерний, індиферентний.

Контрольні завдання

Вправа 1. Знайдіть і випишіть ненормативні форми ступенів порівняння (виправте наявні помилки, поясніть вибір): найекономніший, найбільш економний, якнайважчий, більш навчальний, більш рішучий, найбільш доцільніший, ультрасучасніший, найбільш найдосконаліший, овальніший, дотепніший, найефективніший, сріблястіший, доречніший, менш оптимальний, найздоровенніший, найбілявіший, надчутливіший, глухіший, найменш продуктивний, зрозуміліший, менш зрозумілий, нижчий, самий високий, найкращий, найбільш практичний, коротший, більш відомий, самий менший, ліпший, могутніший, височезніший.
Вправа 2. Перекладіть українською мовою подані словосполучення, утворіть з деякими з них речення і запишіть їх.
Приемлемые условия, на общественных началах, в текущем году, 
по предварительным подсчётам, на должном уровне, в ближайшее время, сверхплановое задание, утвердительный ответ, уважительное отношение, краткосрочный отпуск, действующее законодательство, освободившаяся должность, потребительская корзина, косвенные налоги, личная собственность, личное дело, в сжатые сроки, щекотливый вопрос, круглый год, на мой вигляд, нанесенные убытки, неотложное дело, несопоставимые цифры, общими силами, шариковая ручка, чистой воды обман, в ближайшее время, халатное отношение, техническое оборудование. лицевой счет, окружающая среда, учредительное собрание, двухстороннее движение, двухстороннее соглашение, крупные зерна, крупные предприятия, следующий вопрос, на общественных началах, вышестоящие организации, в прошлом году.

Тема 1.6 Уживання форм числівників

Питання, що виносяться на розгляд
1. Значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. 
2. Розряди числівників за значенням: кількісні (на позначення цілих чисел, дробові, збірні) й порядкові. 
3. Групи числівників за будовою: прості й складені. 
4. Типи відмінювання числівників. 
5. Сполучення числівника з іменниками. 
6. Особливості використання числівників у ділових паперах. 
7. Конструкції на позначення часу.
Література
1. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 218–222.
2. Культура фахового мовлення: Навч. пос. / За ред. Н.Д. Бабич. – 
К., 2005. – С. 228–231.
3. Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. 
/ З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 187–196
4. Шевчук С.В. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / С.В. Шевчук. – К., 2008. – С. 198–202.

Матеріали для самостійного вивчення
Типовими порушеннями нормативності вживання числівникових форм є: 1) неправильне відмінювання числівників: треба п’ятдесяти студентів 
(а не п’ятидесяти студентів), чотирма студентами (а не чотирьома студентами), двохсот... дев'ятисот гривень (а не двохста...дев’ятиста гривень), двомстам... дев’ятистам гривням (а не двомста... дев’ятиста гривням).
Примітка.
Взірці відмінювання числівників:
I тип. Числівник один (змінюється за родами, числами та відмінками).
II тип. Числівники – два, три, чотири, кілька, декілька, багато; усі збірні числівники: обидва (обидві), двоє, троє, четверо і т. д.
Числівники обидва, обидві при відмінюванні втрачають частини -два, 
-дві.
Збірні числівники при відмінюванні втрачають суфікс -ер(о).
Числівник багато в орудному відмінку має паралельні закінчення 
-ма, -ома (багатьма, багатьома).
Числівник чотири в орудному відмінку має закінчення -ма (чотирма).
Н. обидва               три                      п’ятеро
Р. обох                    трьох                   п’ятьох
Д. обом                  трьом                   п’ятьом
3. обидва (обох)   три (трьох)         п’ятеро (п’ятьох)
О. обома              трьома               п’ятьома
М. (на) обох        (на) трьох          (на) п’ятьох
III тип. Числівники від п’яти до вісімдесяти (крім сорока), кільканадцять, кількадесят.
В основах числівників шість, сім, вісім чергуються голосні.
У складних числівниках цього типу (п’ятдесят, шістдесят, сімдесят, вісімдесят) відмінюється лише друга частина.
Ці числівники можуть відмінюватися також як і збірні числівники 
II типу (мають паралельні закінчення).
Н. сім                             п’ятдесят
Р. семи (сімох)               п’ятдесяти (п’ятдесятьох)
Д. семи (сімом)             п’ятдесяти (п’ятдесятьом)
3. сім (сімох)                  п’ятдесят (п’ятдесятьох)
О. сьома (сімома)          п’ятдесятьма (п’ятдесятьома)
М. (на) семи (сімох)      (на) п’ятдесяти (п’ятдесятьох)
IV тип. Числівники сорок, дев’яносто, сто. Ці числівники в усіх відмінках, крім називного і знахідного, мають закінчення -а.
Н. сорок      дев’яносто       сто
Р. сорока      дев’яноста       ста
Д. сорока    дев’яноста       ста
3. сорок        дев’яносто      сто
О. сорока     дев’яноста     ста
М. сорока     дев’яноста     ста
V тип. Числівники від двохсот до дев’ятисот, а також кількасот.
У цих числівників відмінюються обидві частини.
Перша частина числівників п’ятсот – дев’ятсот в орудному відмінку має паралельні закінчення -ма, -ома.
Н. двісті       п’ятсот
Р. двохсот    п’ятисот
Д. двомстам   п’ятистам
3. двісті          п’ятсот
О. двомастами    п’ятьмастами, п’ятьомастами
М. (на) двохстах    (на) п’ятистах
VI тип. Числівники нуль, тисяча, мільйон, мільярд і похідні (відмінюються як іменники).
Н. тисяча       мільйон
Р. тисячі          мільйона
Д. тисячі         мільйону (-ові)
3. тисячу          мільйон
О. тисячею       мільйоном
М. (на) тисячі    (на) мільйоні (-ові)
VII тип. Складені кількісні числівники (скільки) – у них змінюються всі складові частини.
Н. двісті тридцять п’ять
Р. двохсот тридцяти п’яти (тридцятьох п’ятьох)
Д. двомстам тридцяти п’яти (тридцятьом п’ятьом)
3. двісті тридцять п’ять
О. двомастами тридцятьма п’ятьма (тридцятьома п’ятьома)
М. (на) двохстах тридцяти п’яти (тридцятьох п’ятьох)
VIII тип. Порядкові числівники (котрий?) – у складених порядкових числівниках відмінюється останнє слово, а в складних – друга частина числівника.
Н. тисяча третій                   вісімдесятий
Р. тисяча третього                вісімдесятого
Д. тисяча третьому              вісімдесятому
3. тисяча третій (третього)   вісімдесятий (вісімдесятого)
О. тисяча третім                    вісімдесятим
М. на тисяча третьому (третім)      на вісімдесятому
IX тип. Дробові числівники – у цих числівниках перша частина змінюється як кількісний числівник, а друга – як порядковий. 
Н. три сьомі (-их)
Р. трьох сьомих	'
Д. трьом сьомим 
3.три сьомі (-их) 
О. трьома сьомими 
М. (на) трьох сьомих 
Числівники пів, півтора, півтори, півтораста не відмінюються;
2) неправильне поєднання числівників з іменниками: півтора місяця
 (а не півтори місяця), півтори порції (а не півтора порції), дві гривні 
(а не два гривня), чотири львів’янина (а не львів’янини чи львів’яни).
Примітка.
а) числівник один (одна, одно, одне) узгоджується з іменниками в роді, числі й відмінку: один день, двадцять один місяць, одна хвилина, одне вікно, одні двері; одного дня, однієї хвилини, одних дверей;
б) після числівників два (дві), обидва (обидві), три, чотири, а також складених числівників, останнім компонентом яких є два (дві), три, чотири, іменник стоїть у називному відмінку множини: два острови, два брати, дві книги, дві години, обидва студенти, обидва учні, обидві подруги, три тижні, три місяці, чотири дні, чотири університети, тридцять два будинки, сімдесят чотири автобуси.
Якщо іменник стоїть перед числівниками два, три, чотири і вказує 
на приблизність, то він ставиться у родовому відмінку множини: днів два 
(зо два), тижнів три (зо три), місяців чотири;
в) іменники з суфіксом -ин-, який зникає у формах множини, після числівників два, обидва, три, чотири, а також складених числівників, останнім компонентом яких є два, обидва три, чотири, вживають у формі родового відмінка однини: громадянин – громадяни – два громадянина; селянин – селяни – обидва селянина; болгарин – болгари, два болгарина, львів’янин – львів’яни – три львів’янина; киянин — кияни — двадцять чотири киянина. 
Це стосується також іменників ім’я, плем’я: два імені, три племені.
Якщо кількість називається в межах одиниць, то при таких іменниках вживаємо також збірні числівники: двоє громадян, троє селян, четверо львів’ян, двоє імен, троє племен;
г) у поєднанні із множинними іменниками та іменниками IV відміни використовуємо збірні числівники двоє, троє, четверо: двоє окулярів (грабель, штанів, воріт, саней), троє дівчат, троє лошат, четверо телят, двоє вовченят.
Якщо складений числівник, останнім компонентом якого є два, три, чотири, поєднуємо із множинними іменниками чи іменниками IV відміни, то в називному відмінку використовуємо лічильні слова голова, пара, штука, комплект, примірник: Н.в. тридцять чотири голови лошат 
(але: Р.в. тридцятьох чотирьох лошат), Н.в. двадцять три пари штанів 
(але: О.в. двадцятьма трьома штанами), два комплекти меблів;
ґ) після збірних числівників двоє, троє, четверо..., неозначено-кількісних (кілька, декілька...), а також п’ять і більше (напр.: шість, десять, тридцять, сто, чотириста) іменник стоїть у родовому відмінку множини: двоє друзів, троє вікон (і три вікна), четверо братів, п’ятеро студентів, декілька разів, п’ять тижнів, шість років, сім грамів, вісім кілограмів, десять будинків, тридцять учасників, сто відсотків, чотириста кілометрів;
д) після числівників тисяча, мільйон, мільярд іменник стоїть у родовому відмінку множини: тисяча років, тисячі років, тисячею років; мільйон гривень, мільйона гривень, мільйоном гривень;
е) після дробових числівників іменник стоїть у родовому відмінку однини: півтора місяця, півтора тижня, півтори години; п’ять цілих дві треті відсотка, двох третіх відсотка, двом третім відсотка; одна друга метра.
Числівник півтора використовують з іменниками чоловічого 
та середнього роду: півтора дня, півтора вікна; числівник півтори використовують з іменниками жіночого роду: півтори хвилини, півтори доби, півтори сторінки.
У конструкціях два з половиною (із чвертю), три з половиною 
(із чвертю), чотири з половиною (із чвертю) тощо іменник стоїть 
у називному відмінку множини: два з половиною дні, три з половиною тижні, чотири з половиною місяці, два із чвертю літри.
У конструкціях п’ять з половиною (із чвертю) і більше іменник стоїть 
у родовому відмінку множини: сім з половиною метрів тканини, вісім 
із чвертю кілограмів;
є) у датах назви місяців уживаються тільки в родовому відмінку однини: перше вересня; вітаємо з першим вересня; третє лютого; вітаємо з Восьмим березня;
ж) зі збірними та речовинними іменниками можуть поєднуватися лише числівники багато, мало, чимало: багато комашні, мало листя, чимало золота, багато цукру, багато піску, мало води;
з) порядкові числівники узгоджуються з іменниками у формі роду, числа 
й відмінка: перший поверх, на першому поверсі; сьома година, о сьомій годині; двадцять п’ятий кілометр, на двадцять п’ятому кілометрі;
3) неправильне поєднання прислівників завтовшки, завглибшки, завширшки, завдовжки, заввишки та прийменника близько з числівниками: стіни будинку завтовшки 40 см (а не завтовшки в 40 см), близько ста шістдесяти примірників (а не близько сто шістдесят примірників);
4) неправильне утворення відчислівникових складних слів: треба триразове харчування (а не трьохразове харчування), двоповерховий будинок (а не двохповерховий будинок).
 Але у складних порядкових числівниках: двохтисячний, трьохтисячний, чотирьохмільйонний.
Примітка:
а) у складних числівниках у кінці першої частини м’якого знака не пишуть: п’ятнадцять, шістнадцять, шістсот, п’ятдесят, шістдесят, дев’ятсот;
б) порядкові числівники на -сотий, -тисячний, -мільйонний, -мільярдний пишуть одним словом, і перша частина їх стоїть у родовому відмінку (крім сто, дев’яносто): двадцятип’ятитисячний, двохсотсімдесятимільярдний, трьохсотвісімдесятичотирьохмільйонний 
(але: стотисячний, дев’яностомільйонний);
в) у порядкових числівників, утворених від назв десятків, перша частина не змінюється: п’ятдесятий, шістдесятого, сімдесятому, вісімдесятий;
г) на початку складних слів (прикметників, іменників) числівники один, два, три, чотири мають форми одно-, дво-, три-, чотири- перед наступним приголосним: дворічний (а не: двохрічний); трипроцентний (а не: трьохпроцентний); трикутник, чотирикутник; двоярусний, триярусний, чотириярусний (хоч також двох’ярусний, трьох’ярусний, чотирьох’ярусний). Перед наступним голосним уживають форми двох-, трьох-, чотирьох-: двохопорний,  трьохактний, чотирьохелементний;
ґ) числівники п’ять і більше (крім сто, дев’яносто) на початку складних слів мають форму родового відмінка: п’ятиденний, п’ятдесятирічний, сімдесятиріччя, п’ятисоткілограмовий (але: стоденний, 
а не: стоденний);
5) невідповідне офіційно-діловому стилеві вживання числового іменника пара в значенні кілька (декілька). Отже, правильно: Конференція триватиме кілька днів (а не пару днів). Відлучився на кілька хвилин 
(а не на пару хвилин). Числовий іменник пара вживаємо лише на позначення парних предметів (пара ножиць) і пов’язаних між собою осіб чи інших об’єктів (подружня пара тощо);
6) недоречне вживання порядкового числівника другий у значенні зай менника інший. Отже, правильно: У доповіді прозвучали інші пропозиції 
(а не другі пропозиції). Ми зустрінемось іншим разом (а не другим разом). Слід також наголосити, що числівники один, одна, одне, одні в українській мові не мають значення займенників самий, сама, саме, самі (як у російській мові). Тому правильно: В аудиторії сиділи самі першокурсники (а не одні першокурсники). Не виходьте надвір у самому костюмі (а не в одному костюмі).

Питання для самоконтролю
1. Як по-різному можна групувати числівники?
2. Чому більшості числівників невластиві такі граматичні категорії, як рід і число, тим часом як числівник один має те і те?
3. Чи однакових форм набувають протсі числівники в складі складних числівників та від числівникових слів?
4. Чому треба розрізняти відмінювання власне кількісних і збірних числівників?
5. У чому полягає відмінність у відмінюванні назв десятків і назв сотень?
6. Коли вживання збірних числівників обов’язкове або бажане?

Тренувальні вправи

Вправа 1. Прочитайте текст, дотримуючись книжних норм відмінювання числівників і сполучення числівників з іменниками: Швидкості, які ми спостерігаємо у навколишньому світі, надзвичайно різноманітні. Наведемо деякі найцікавіші цифри. Швидкість розміреного неквапливого кроку людини близько 3,6 км/год. Бігун на короткі дистанції розвиває швидкість 36 км/год, бігун на довгі — 25 км/год, плавець — 
7,2 км/год. Досягнення людини виглядають скромно на фоні «рекордів» представників тваринного світу; слон — до 40 км/год, кенгуру — до 50 км/год, заєць-русак—до 60 км/год, страус—до 80 км/год, антилопа гну — до 90 км/год.
Найшвидше по землі рухається гепард. Відомий випадок, коли він покрив відстань близько 650 м за 20 секунд, що відповідає середній швидкості 
120 км/год. У здатності прискорюватися гепард перевершує гоночний автомобіль: за 2 секунди нарощує швидкість від 0 до 72 км/год.
У плаванні чудові результати показують кити (до 40 км/год), кальмари (до 55 км/год), дельфіни (до 37 км/год), а також шкіряста черепаха 
(до 35 км/год), особливо у порівнянні з її швидкістю на суші (0,8 км/год). Чемпіоном серед риб вважається риба-меч, яка розвиває швидкість до 135 км/год. Серед жителів повітряного океану рекорд швидкості належить золотавому орлу (до 160 км/год).
Тільки найстрімкіші представники фауни можуть конкурувати 
у швидкості з неживою природою: хмари (до 72 км/год), лавини (до 108 км/год), вітер (до 252 км/год при урагані).
Вправа 2. Прочитайте числівники
До 148, 573, 1112 додати 10.
До 3 5/8 додати 2 3/10. 
Від 5863250 відняти 4370018	Скласти 6 з 6400020. 
Від 20 5/13 відняти 3 4/13. 
З 1020879 саджанцями	Зі 125 учнями. 
З 1270 спортсменами. 
Перед 2187 глядачами. 	
Вправа 3. Провідміняйте числівники: 45656; 67246; 98583; 46958; семеро; 1997-й, обоє, 25/7.
Вправа 4. Перекладіть словосполучення українською мовою: изложить на двухстах страницах, к пятнадцати делегатам, ограничиться сорока рублями, прибавить к пяти тысячам рублям, бибилиотека пополнилась пятьюстами книгами, серия пособий с двумя тысячами четырьмястами семьюдесятью пятью чертежами, груз массой в тисячу пятьсот тонн, в одна тысяча девятьсот восемьдесят четвертом году, закончились двадцать вторые сутки, в течение двадцати двух суток, открыты новые ясли в количестве двадцати четырех, два и более случая, сорок пять и пять десятых процента, сорок пять и одна вторая килограмма, сорок три с половиной килограмма, два стола, шестисот девяноста листов, двум братьям, четырьмя годами, пятью вагонами, шестидесяти инженеров, семьюдесятью машинами, на восьмидесяти двух предприятиях, двумстам пятидесяти восьми строителям.
Вправа 5. Запишіть у словосполученнях і реченнях цифри словами, вживаючи їх у відповідному відмінку. Добратися до 60 кілометра. 
За 7 замками. Жонглювати 11 м’ячами. У 90 питаннях із 100. На 136 харківських автобусах. Працювати із 27 студентами. Користуйтеся 8 джерелами. Близько 46 відсотків. Крокувало 1296 осіб. Торгували на 707 місцях. Без 15 копійок гривня. Подолали 2/3 шляху. Чи може людина говорти 20 – 25 мовами? А 40? Історія зафіксувала: людина може оволодіти 26, 27, 28 мовами (є такі приклади) чи вільно розмовляти 19 і знати ще близько 12 мов, 
а зі словником працювати ще з 54 мовами. Надіслали вітання 67 працівникам. Вітаю з 1 вересня.
Вправа 6. Виберіть правильне словосполучення.
Приблизно сто виробів – біля ста виробів, більша половина працівників – більше половини працівників, троє установ – три установи, два фахівця – два фахівці, чотири відсотка – чотири відсотки, п’ятдесятирічний стаж – п’ятидесятирічний стаж.
Вправа 7. Відредагуйте речення.
1. Зібрали всього по 23 центнера зернових з гектара. 2. За пару днів почнуться жнива. 3. Приблизно 1/3 студентів нашого курсу поїхала на практику в ЗАТ «Ольвія». 4. Одна друга випускників школи вступила до ВНЗ. 
5. Дирекція привітала всіх жінок з Восьмим березням. 6. Передбачається перевиконання плану у два з половиною раза. 7. За півтора роки ми досягли бажаних результатів. 8. Ювіляра привітали з шестидесятиріччям. 9. Студенти один за другим залишили аудиторію. 10. Наше видавництво може налагодити випуск трьохмовних словників. 11. У прес-конференції взяти участь двоє президентів. 12. Ректор виступив перед стами тисячами студентів. 
Вправа 8. Запишіть, розкривши дужки. 
2 (центнер), 103 (птах), 25 (пісня), 12 (джерело), 100 (тонна), 34 (мішок), півтора (поверх), 62 (делегат), 271 (автобус), 3,2 (бал), 404 (ніж), 4 (студент), 341 (парта) 2,6 (рік), 52 з половиною (сотка), 22 (учень), 1,3 (кілограм), півтораста (кошик), 1/5 (день), чверть (рік).
Вправа 9. Випишіть та відредагуйте словосполучення, у яких порушено норму на позначення часу: десять хвилин на третю, чверть одинадцята, двадцять по другій, без п’ятнадцяти сім, за п’ятнадцять шоста, 
пів на восьму, рівно одинадцята, без двадцяти десята, п’ять хвилин до восьмої, три години шість хвилин, пів на одинадцяту, п'ятнадцять хвилин п’ятої, шістнадцять п'ятнадцять, початок засідання у 4 годині, зараз одинадцять годин, зателефонуйте після десятої.
Вправа 10. Напишіть порядкові числівники словами: 425 000-й, 6 000-й, 136 000 000-й, 50 000 000-й, 143-й, 2 000-й, 190 000-й, 450-й, 900 000 000-й, 651 000-й, 147-кілометровий, 783-метровий.
Вправа 11. Відредагуйте речення. Одним оком бачу гірше, ніж іншим. До іншого боку річки всього 200 метрів. Один проект розглянули 20.12.2008, 
а другий - 12.03.2009. Однією рукою я гортав часопис, а іншою тримав слухавку. Відстань у 700 км автобус подолав за 9 годин. Будинок був висотою 
в 70 метрів. У скільки годин відправляється автобус? Скільки зараз годин? Зараз одинадцять годин. Буду відсутній до дванадцяти годин. Зателефонуйте після десяти годин. Бригада будівельників збудувала двохповерховий будинок у чотирьохнедільний термін. Прошу надати мені трьохтижневу відпустку. 
У продажу є стільці від двісті дев'яносто семи гривень. Навчання триває більше чотирьох місяців. Під час відрядження ми об'їздили більше п'ятидесяти міст.
Вправа 12. Розкрийте дужки, узгодивши числівник з іменником: півтора (тиждень), 2 з половиною (місяць), 4 (курсант), 23 (танк), 3 (боєць), 
42 (автомат), 34 (літак), 28 (солдат), 57  (кілограм), 3 (том), обидва (хлопець), 
53 (іноземець), півтора (рік), 3 з половиною (відро), 8 (відро), 1504 (метр), 
1387 (примірник), 9/13 (тонна), 0,87 (сантиметр), 24 (будинок), четверо (дівчина), 1673 (гектар), 16 (студент), 6 (весло), 8 (ковдра), 4 (олівець), 
3 (циркуль), півтораста (кілометр), вісімнадцятому (листопад), 8 Ѕ (відро), четверо (дівчина), між 1 і 19 (січень).
Вправа 13. Запишіть цифри словами.
Потяг з 47 196 пасажирами; до 673 додати 59; обговорити з 34 567 виборцями; сума чисел дорівнює 96,7; повідомити 809 451 мешканцям.
Вправа 14. Провідмінюйте: 
98583, 46958, семеро студентів, 5, 2 відсотка.
Вправа 15. Запишіть складні прикметники та числівники словами: 600 км, 45 процентів, 25 метрів, 80 років, 120 років, 300 років, 16 годин, 
22 поверхи, 400 тонн, 175 кг, 8 років, 4 елементи, 356 метрів, 157 днів, 
345 кілометрів, 365 мільйонів, 21 поверх.
Вправа 16. Скажіть, котра година, якщо бачимо: 08.15; 10.15; 7.30; 21.30; 5.45; 12.45; 11.35; 16.25. 
Вправа 17. Відредагуйте, якщо потрібно, речення. 1. Біля тисячі вуличних ліхтарів у районі не працюють. 2. Пропозиції щодо кандидатури на посаду Уповноваженого вносять голова Верховної Ради України або не менше однієї чверті народних депутатів. 3. З 5 замовлень ми отримали лише два. 
4. Отримав відрядження на два-три місяці. 5. 16-го березня закінчується термін подання наступних документів: заява про перехід (відмову) на спрощену систему оподаткування, облік та звітність юридичними та фізичними особами – суб'єктами підприємницької діяльності з IІ кварталу 2011 року. 6. Українці фінішували 35-ми на першім етапі "Дакару-2012". 7. У 2009 році книжковий фонд складає більше 7 мільйонів екземплярів. 8. Нараховується грошова субсидія на суму в 11 грн (гривень) 70 к. (копійок). 9. Вона знаходилася удома, всього в півтора кілометрів від епіцентра вибуху. 10. Команда Чернівецької області поступилася Хмельницькій десятьма сотими секунди. 11. Президент України привітав жінок зі святом Восьме Березня. 12. Стіни були завтовшки в 11 см. 13. Будинок заввишки 70 метрів. 14. Надіслали пакунки на 5 кг, 8 кг, 
10 і 12 кг. 15. Аварія на АЕС "Фукусіма-1" перевищила 5%-ий рівень небезпеки.
Вправа 18. Випишіть нормативні для офіційно-ділового стилю сполуки. Реквізит документа, навчальний заклад, касирка Дудка В.В., погляди збігаються, важкий вопрос, в любий час, піднімати питання, більш відповідальніша, безпрецедентний випадок, професіональна придатність, братова квартира, варт уваги, виборча посада, високий рейтинг, воєнне училище, давайте запишемо, двадцять дві учениці, директорова думка, допоможімо зробити, завдяки досвідові, порядок денний, на знак поваги, науковий степінь, постійний клієнт, прийняти участь, рад знайомству, розділяти думки, сильна нежить, троє співачок, хотять читати.

Контрольні завдання

Вправа 1. Випишіть форми, у яких неправильно поєднано іменники з числівниками, попередньо виправивши їх: вісім з половиною кілограмів, між першим і сімнадцятим лютим, сорок три харків'янина, десять страв, три додатки, півтора аркуша, сім склянок, чотири зошита, шість кілограм, три книжки, два львів'янина, двадцять чотири сини, півтора метра, півтора гривні, сім олівців, три брата, чотири шматка, шістдесят чотири українця, одинадцять балів, три громадянина, дев'ять пунктів, із восьмим березням, два зуби, тринадцять років, чотири зубці, двадцять два болгарина, три професори, двоє малят, тридцять три портрета, чотири цілих п'ять десятих відсотків, чотири рушника, сім цілих п 'ять десятих кілограма, вісім квитків, троє дівчат, чотири літри, вісім днів, півтора куплета, з двадцять четвертим серпня, сімдесят два слухачі, двадцять чотири англійці, сорок три канали, п 'ять з половиною років, півтора порції, дев'ять з половиною тижнів, два киянина, чотири з половиною сторінки, три грузини, п'ятнадцять з половиною відсотків, три іванофранківця, двадцять два поверха.
Вправа 2. Випишіть числівникові форми, що вживаються в офіційно-діловому стилі: сім гектарів, таких виробів повинно бути не більше 3, було заплановано 12 виступів, за п’ятибальною шкалою, троє синів, вироби 1-го 
і 2-го сортів, ІІІ квартал, 20-процентний, 1 млн, у 19 столітті, о 10-й годині, одна третина випускників, прийшов о пів на другу, більша частина учнів, перша половина дня, остання половина, читири з половиною раза, на сьогодні уже виконано одну п’яту частку роботи, два і одна третя літрів, сорок двоє студентів, троє суддів, троє чергових, троє окулярів, четверо малят, двоє пальт, троє відповідали, десяток аспірантів, два чоловіки, три і сім десятих кілометри, 5-поверховий будинок, прийшов пів другої, чотири осетини, два киянина.

Дієслово: значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. 
Службові частини мови
Тема 1.7 Уживання форм дієслова 
Питання, що виносяться на розгляд
1. Значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. 
2. Форми дієслова: дієвідмінювані, відмінювані (дієприкметник) 
і незмінні (інфінітив, дієприслівник, форми на -но, -то). 
3. Часи, способи дієслова. 
4. Творення форм умовного та наказового способів дієслів. 
5. Словозміна дієслів.
6. Творення і вживання дієприкметника та дієприслівника. 
7. Особливості використання дієслівних форм у ділових паперах. 

Література
1. Волкотруб Г. Й. Стилістика ділової мови: Навч. посіб. – К.: МАУП, 2002. – С. 115 – 124.
2. Капелюшний А.О. Практична стилістика української мови: Навч. посібник. – Л.: ПАІС, 2007. – 224 с.
3. Караванський С. Секрети української мови. – К.: Кобза, 1994. – 151с.
4. Михайлюк В. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. посіб. – К.: ВД «Професіонал», 2005. –  С. 298 – 316. 
5. Середницька А.Я., Куньч З.Й. Українська мова за професійним спрямуванням: Навч. посібник / За ред. канд. філол. наук Г.Л. Вознюка. – К.: Знання, 2010. – 211 с.
6. Сучасна українська мова: Підручник / О.Д. Пономарів, В.В. Різун, Л.Ю. Шевченко та ін.; За ред. О.Д. Пономарева. – К.: Либідь, 2008. – С. 208 – 237.

Матеріали для самостійного вивчення

Типовими порушеннями нормативності вживання дієслівних форм є: 
1) неправильне утворення особових форм дієслова: треба троянди колють 
(а не колять), люди бачать (а не бачуть).
Примітка.
Взірці відмінювання дієслів у дійсному способі
I дієвідміна
Однина                                               Множина
1 особа (я) пишу, читаю                      (ми) пишемо, читаємо
2 особа (ти) пишеш, читаєш	(ви) пишете, читаєте
3 особа (він, вона, воно) пише, читає (вони) пишуть, читають

II дієвідміна
Однина                                                Множина
1 особа (я) лежу, стою                            (ми) лежимо, стоїмо
2 особа (ти) лежиш, стоїш                       (ви) лежите, стоїте
3 особа (він, вона, воно) лежить, стоїть      (вони) лежать, стоять
Дієслова дати і похідні (продати, додати, видати, віддати, здати тощо), відповісти і похідні (розповісти, доповісти, переповісти тощо), їсти і похідні (з’їсти, поїсти, доїсти тощо) належать до окремого (архаїчного) типу відмінювання:
Однина                                                                                 Множина
1 особа (я) дам, відповім, їм                                      (ми) дамо, відповімо, їмо
2 особа (ти) даси, відповіси, їси                               (ви) дасте, відповісте, їсте
3 особа (він, вона, воно) дасть, відповість, їсть     (вони) дадуть, відповідять, їдять
Увага: Форми даш, їш, відповіш, продаш, з'їш, дасиш, їсиш, відповісиш, продасиш, з'їсиш та ін. є ненормативними:
2) неправильне утворення наказового способу дієслова: треба зробімо перерву (а не давайте зробимо перерву), ходімо (а не ходімте).
Примітка.
Відмінювання дієслів у наказовому способі
Наказовий спосіб виражає спонукання до дії, наказ, побажання, заклик. Дієслова в простій формі наказового способу мають три особи:
-и, -імо, -іть                                                        нульове закінчення, -мо, -те
1 особа однини (ти) пиши, бери                    стань, прочитай
1 особа множини (ми) пишімо, берімо       станьмо, прочитаймо
2 особа множини (ви) пишіть, беріть          станьте, прочитайте
Складена форма наказового способу утворюється додаванням часток хай, нехай: хай прийде, хай зробить, нехай напишуть, нехай прочитають.
Форм наказового способу не можна утворювати за допомогою слів давай, давайте: виконаймо (а не давайте виконаємо);
3) уживання неозначеної форми дієслова на -ть у документах: треба пропонувати, виступати (а не пропонувать, виступать);
4) уживання розмовних (просторічних) дієслівних форм теперішнього часу в офіційно-діловому стилі: треба носить, робить (а не носе, робе);
5) уживання форм давноминулого часу в офіційно-діловому 
та науковому стилях: треба я виконав (а не я виконав був), пропозицію узгодили (а не пропозицію узгодили були), повідомлення надійшло 
(а не повідомлення надійшло було). Натомість форми давноминулого часу активніше вживаємо в розмовному, художньому та публіцистичному стилях;
6) неправильне утворення складеної форми майбутнього часу: треба буду робити (а не буду робила), буде читати (а не буде читав), будемо відпочивати (а не будемо відпочивали).
Примітка. У науковому та офіційно-діловому стилях віддають перевагу складеним формам дієслів недоконаного виду в майбутньому часі: будемо вирішувати сьогодні, завтра будемо працювати (а не вирішуватимемо сьогодні, завтра працюватимемо);
7) неправильне поєднання дієслова-присудка з числівниками: треба витрачено сто гривень (а не витрачені сто гривень), шість студентів не склали заліка (а не шість студентів не склало заліка);
8) невдале вживання віддієслівних іменників на -ння, які можна замінювати дієприслівниковими зворотами: краще Читаючи цей проект, я зауважив (а не При читанні цього проекту я зауважив);
9) порушення норм уживання форм залежного слова: треба свідчити про факти (а не свідчити факти), дякувати слухачам (а не дякувати слухачів).
Слід запам’ятати нормативне керування таких дієслів:

Неправильно                     Правильно                  
Вжити (що?) заходи                                Вжити (чого?) заходів Вибачати (кого?) товариша                   Вибачати (кому?) товаришеві Говорити (на чому?) на англійській       Говорити (як?) англійською,                   по-англійськи (по-англійському) 
Дотримати (що?) слово                           Дотримати (чого?) слова Думати (за що?) за майбутнє             Думати (про що?) про майбутнє Дякувати (кого?) нас                               Дякувати (кому?) нам Завдавати (що?) шкоду                           Завдавати (чого?) шкоди Завдати (що?) збитки                                Завдати (чого?) збитків Запобігати (чого?) руйнування          Запобігати (чому?) руйнуванню Заслуговувати (чого?) уваги             Заслуговувати (на що?) на увагу Ігнорувати (чим?) зауваженням             Ігнорувати (що?) зауваження Набувати (що?) досвід                             Набувати (чого?) досвіду Навчати (чому?) мові                              Навчати (чого?) мови Наслідувати (чому?) прикладу                Наслідувати (що?) приклад Опанувати (чим?) фахом                         Опанувати (що?) фах Повідомляти (кому?) нам                        Повідомляти (кого?) нас Постачати (чим?) продукцією                 Постачати (що?) продукцію Потребувати (що?) допомогу              Потребувати (чого?) допомоги Сповнений (чим?) радістю                      Сповнений (чого?) радості Телефонувати (до кого?) до директора      Телефонувати (кому?) директорові Хворіти (чим?) грипом                             Хворіти (на що?) на грип Шкодувати (що?) ресурси                       Шкодувати (чого?) ресурсів	
10) уживання зворотних дієслів: треба Я прошу вибачення чи вибачте мені за те, що спізнився (а не я вибачаюся за спізнення); Цю дитину розшукує міліція (а не Ця дитина розшукується міліцією);
11) неправильне вживання форм іменників при перехідних дієсловах: купити молока (а не купити молоко), не написати листа (а не не написати лист).
Примітка.
а) перехідні дієслова вимагають, щоб залежний від них іменник, що називає предмет, на який спрямована дія, або інше слово, вжите в значенні іменника, мали форму знахідного відмінка без прийменника (написати курсову, скласти іспит, зустріти товариша);
б) іменник, залежний від перехідного дієслова, має форму родового відмінка:
коли перед дієсловом є заперечна частка не (не написав модуля, 
не прочитав конспекти);
коли дія переходить не на весь предмет, а лише на його частину
(купити хліба, принести води);
12) уживання пасивних конструкцій: треба Наш клас достроково виконав завдання (а не Завдання було достроково виконане нашим класом).
13) уживання ненормативних форм дієприкметників та дієприслівників, які слід замінювати іменниками, іменниками з прийменниками (описова конструкція), дієсловами: треба довкілля / навколишнє середовище 
(а не оточуюче середовище); обізнаний учень /учень, який добре знає (а не знаючий учень);
14) неправильна побудова речення з дієприслівниковим зворотом: Купуючи будь-яку книгу у видавництві Народної української академії, ви отримаєте знижку десять відсотків (а не Купуючи будь-яку книгу 
у видавництві Народної української академії, вам надається знижка десять відсотків).
Примітка. Дію, названу присудком, і дію, названу дієприслівником, обов’язково повинен виконувати той самий суб’єкт: треба Затвердивши новий бюджет, парламент збільшив видатки на освіту (а не Затвердивши новий бюджет, видатки на освіту збільшені парламентом).

Питання для самоконтролю
1. Чи всі способові форми дієслова змінюються за особами?
2. Від чого залежить час дієслова?
3. Чим відрізняються дієслова І і ІІ дієвідмін?
4. Чи можна визначити дієвідміну дієслова за 1-ю особою однини?
5. Чи форми наказового способу якось залежать від дієвідміни дієслова?
6. Яка різниця між активними й пасивними дієприкметниками?
7. За скількома моделями утворюються пасивні дієприкметники?
8. Чи при активних дієприкметниках недоконаного виду вживаються залежні слова?
9. Дієприслівник у реченні називають ще «другорядним присудком». 
Які підстави є длоя цього?
10. Як утворюються дієприслівники?
11. Які є особливості вживання дієприслівникових зворотів в реченні?

Тренувальні вправи
Вправа 1. Відредагуйте речення, знайдіть порушення у вживаннні дієслівних форм. 1. Давайте почнемо збори колективу. 2. Я хочу вибачитися, я завдав вам стільки клопоту. 3. Робота аналізується за слідуючими вимогами. 
4. Замовляючи преспекти у видавництві «Байда», вони вам коштуватимуть на 30 % дешевше. 5. Давайте згадаємо, як відбувалося ваше сходження, кар'єра. 
6. Через якийсь час їй телефонують: приходіть, мовляв, усе буде супер. 
7. Від Петра Симоненка, Адама Мартинюка та Станіслава Гуренка залежитиме доля українського комунізму. 8. «Бенкоф Нью-Йорк» не буде співробітничати 
з країнами колишнього СРСР. 9. Телефонні вандали ніяк не заспокоються. 
10. Про цю команду завжди говорилося вдома і навіть серед футболістів СКА. 11. Але повернемось до сьогодення. 12. Якщо ви їхали в машині і вас дуже сильно труснуло – то вийдіть і подивитеся на бампери. 13. Як стало відомо, реконструкція здійснюватиметься в два етапи. 14. Давайте привітаєм нашу гостю.
Вправа 2. Знайдіть помилки в дієслівному керуванні, відредагуйте речення.
У профтехучилищі учні вчаться гончарній справі. Дякую вас за цю послугу. Студенти поважають і пишаються своїм професором. Ми обурюємося на тих, хто нехтує розумні поради. Г. Сковорода протиставляє себе з такими людьми, що заради вигоди ладні запродати свою честь. Конференція засвідчила про великий інтерес науковців до проблеми енергоощадності.
Вправа 3. Відредагуйте словосполучення: бувші учасники, запитуючий учень, подорожуючий студент, граючий у шахи, рахуючий прибутки, головуючій зборами, пануюча думка, знеболюючий засіб, перемігший учасник, ріжучий інструмент, спрямовуюча рейка, кажучий промову, початкуючий поет, дестабілізуючі чинники, відстаючий клас, захоплюючий краєвид, ведучий архітектор, лікуючі властивості, несуча поверхня, поважаюча себе людина, завідуючий відділом, копіююча техніка, ворогуючі сторони, постійно діюча комісія, заспокоюючий препарат, бувший директор, працююча людина, оздоровчий ефект, відбілюючий засіб, хворіючий учень, захворівший грипом.
Вправа 4. Утворіть усі можливі дієприкметникові форми від поданих дієслів.
Побіліти, вишивати, виконувати, зростати, атакувати, розпалювати, оглянути, відпочити, відпочивати, зрадіти, помолодіти.
Вправа 5. Установіть вид дієслова, утворіть від них дієприслівники: смалити, суперечити, прищепити, подати, крохмалити, зліпити, дискредитувати, вирости, прояснювати, привласнити, сигналити, ілюструвати, ратифікувати, узаконити, іти, попоходити, присвічувати, переплестися, усміхатися. 
Вправа 6. Пригадавши граматичні особливості творення дієприкметників у російській та українській мовах, перекладіть подані речення українською мовою.
1. Ребенок, стоящий у окна, приносит неприятности как учителям, так и своим родителям. 2. Принявшиеся за работу студенты вдруг остановились. 
3. Вовлеченные в работу студсоюза студенты отличаются от других развитыми лидерскими качествами. 4. Особого внимания заслуживает программа защиты окружающей среды, предложенная харьковскими специалистами. 
5. Пронесшийся по стране ураган принес вред экономике. 6. Ввиду вышеизложенного, местными властями была создана комиссия по расследованию причин трагедии.
Вправа 7. Запишіть у дві колонки словосполучення 
з дієприкметниками та прикметниками. Свій розподіл обґрунтуйте: пекучий біль, печена картопля, печена картопля, палаюче сонце, сипучий пісок, варене м’ясо, учена рада, учений вірш, спіла вишня, зріла ягода, варена курка, нездоланий народ, квітучий сад, нездійснена мрія, битий шлях, солоний піт, сидяча робота, солені огірки, ріжучий інструмент.
Вправа 8. Відредагуйте подані речення відповідно до наукового або офіційно-ділового стилю та виправте помилки.
1. У січні місяці цього року відбудуться загальні сбори акціонерів. 
2. Ви не зв'язали ці два факта по попередженню хвороби між собою. 3. Більш модернізованіший корпус буде запущено в наступному кварталі. 
4. Для капітального ремонта нам підійде любий матеріал. 5. У ранці на наш адрес прийшла по пошті ціна бандероль. 6. Ваші власні інтереси захищатиме досвічений адвокат. 7. Легкова з офіційними лицями мала виїзжати у одинадцять ранку. 8. Після успішної кругосвітної подорожі мандрівники на решті повернулися до дому. 9. Залізнодорожна касса була закрита на переучот. 10. Друзі допомогли нам перемогти усі виникші трудності.
Вправа 9. Доберіть синоніми до дієслів іншомовного походження.
Пролонгувати термін виконання робіт — ... 
Лімітувати кошти —... 
Демонструвати вироби фірми —... 
Контролювати роботу бухгалтерії — ..
.Концентрувати увагу —... 
Ігнорувати закони —... 
Координувати дії —... 
Ліквідувати противника —... 
Реєструвати учасників конференції — ... 
Форсувати події — ...
Вправа 10. Перекладіть словосполучення українською мовою.
Он не является официальным лицом, опережать в развитии, отметить приезд, бывший в употреблении, брать обязательства, отстаивать свое мнение, отстранить отдел, быть в сильном волнении, быть не вправе, отсутствие средств, передать на усмотрение, плыть по течению, в связи с создавшимся положением, погашать задолженность, подлежать обжалованию, подтверждать согласие, подчеркнуть необходимость, выдано для предоставления в, председательствующий на собрании, выплачивать вознаграждение, действовать в качестве, доверенного лица, придерживаться умеренных взглядов, приобрести квалификацию.
Вправа 11. Прочитайте речення. Поясніть причину помилок, пов’язаних з уживанням дієприслівників. Знайдіть русизми. Відредагуйте речення, якщо потрібно.
1. Зачиняючи кватирку, я почув дзвінок. 2. Гуляючи вулицями міста, нас здивували масштаби реконструкції його старої частини. 3. Розглянувши саме тяжке питання, повернувся до до мілких діл. 4. Уже устроївшись на роботу, учителеві довелося пройти переатестацію. 5. Написавши реферат по цій темі, у студента з'явилося бажання займатися нею й далі. 6. Супроводжуючи гостей, нас приємно вразило їхнє бажання якнайбільше дізнатися про наш край. 
7. Не засвоївши добре правила вживання апострофа, треба звернутися до «Українського правопису». 8. Уважно послухавши пояснення вчителя, він не потребував докладання особливих зусиль для вивчення нового матеріалу. 
9. Побувавши у фольклорній експедиції, нами було записано чимало народних пісень, прислів'їв, приказок. 10. Подивившись передачу про Лесю Українку, 
у мене з'явилося бажання глибше ознайомитися з її творчістю.
Вправа 12. Перекладіть текст українською мовою.
Кое-как вырвавшись из густых ветвей, отдыхает перед новой дорогой стареющий месяц, расположившись на верхушках прибрежных кустов. Набравшись сил, он стал подниматься выше, выше. От натуги сгорбился и так надул живот, что явственно обозначился круг. Звезды засверкали ярче, и на земле стало светлее. Трава, слегка посеребренная морозом, увеличила отражение потоков света. Большая Медведица подставила свой огромный ковш для падающих звезд, и он быстро начал наполняться ими. Вот через какое-то время ковш стал переворачиваться от тяжести. Ручка оказалась внизу, ковшик приподнялся, и звезды посыпались, покатились по небесному простору, сбиваясь, как белые козочки, в табунки. А самое большое стадо скопилось 
в огромной долине далекого пространства, где легкая беловатая пыль нависла по краям. Вот почему это место называется Млечным путем. Небо еще больше заблестело. Горизонт расширился. Раскрылась запланетная бездна.
Вправа 13. Випишіть і виправте словосполучення, побудовані неправильно: одержувати лист, не одержати знижки, не передплатити журнал, слухати лекцію, не накреслити план, випити воду, не знайти підтримку, вивчити формулу, не вивчити правил, не надіслати телеграму, відрізати хліба, не написати заяву, не перекласти статті, не скласти іспит.
Вправа 14. Утворіть від поданих дієслів форми 2-ї особи однини та 
3-ї особи множини теперішнього часу або майбутнього часу дійсного способу: боротися, сміятися, сипати, нівечити, дихати, бурмотати, бурмотіти, гоїти, клеїти, водити, цокотіти, цокотати, гнати, молоти, хотіти, ревіти, сопіти, гудіти, краяти, кроїти, бігти, пилососити.
Вправа 15. Від поданих слів утворіть усі можливі форми наказового способу: зробити, сказати, говорити, йти, повідомляти, почати, шукати, знайти, переписати, переписувати, зберегти, зберігати.
Вправа 16. Розкрийте дужки й доберіть до поданого речення присудок у потрібній формі.
1. Більшість депутатів (не підтримала/не підтримали) цієї кандидатури. 
2. Багато науковців (відмовилося/відмовилися) давати інтерв'ю. 3. 5 вищих навчальних закладів (розпочинає/розпочинають) навчальний процес 
з 1 вересня, а решта – 30 вересня. 4. Чимало абітурієнтів (розгубилося/розгубилися) під час написання ЗНО з математики. 5. Частина батьків (не змогла/не змогли) прийти на батьківські збори. 6. ДЕК (оголосив/оголосила) результати іспиту через півгодини. 7. Ректорат ХГУ «НУА» разом з Міжнародним інститутом освіти, культури та зв’язків 
з діаспорою (провели/провів) наукову конференцію. 8. Адміністрація школи та міськво (розглянули/розглянула) три заяви про прийняття на посади вчителів математики, біології та історії.
Вправа 17. Перекладіть речення українською мовою, використовуючи замість дієприкметників безособові форми на -но, -то.
1. Подписка на газеты и журналы продлена еще на месяц. 
2. Обязательства были выполнены досрочно. 3. Товар завезен в магазин вечером. 4. Эта продукция изготовлена по заказу известной французской фирмы 5. Одежда пошита из натуральных тканей по эскизам лучших модельеров. 6. Посылка была доставлена вовремя. 7. Все участники проинформированы об условиях конкурса. 8. Документы заполнены верно. 
9. Эта пьеса написана в прошлом веке. 10. Все ответственные за проведение мероприятия предупреждены о возможных изменениях программы. 
11. Материалы конференции подготовлены к печати. 
Вправа 18. Які з поданих речень побудовано неправильно? Знайдіть помилки у вживанні дієприслівникових та дієприкметникових зворотів. Аргументуйте свою відповідь. Запишіть речення правильно.
Склавши зимову сесію, студенти поїхали на відпочинок у Карпати. Склавши літню сесію, на вас чекає чудовий відпочинок на базі «Політехнік-1» 
у м. Алушта. Отримавши тимчасову картку «Книжкова скарбничка», видавництво Львівської політехніки надає вам можливість придбати будь-яку книгу зі знижкою на 10%. Прочитавши цікаву книжку, хочеться поділитися враженнями з іншими. Готуючись до модулів чи іспитів, студенти повинні відвідувати наукові бібліотеки. Вивчаючи історію, серце сповнюється болем 
за долю нашої Батьківщини. Допомагаючи один одному, у нашій групі немає студентів, не склавших сесію. Щоденно тренуючись, нас не покидала віра 
в перемогу. Зацікавлений екскурсант картиною, ділився враженнями 
з працівником музею. Прийшовши додому, в мене загубилися ключі. Прибігши до класу, задзвенів дзвінок. Підписавши цю угоду, товари почали надходити регулярно.
Вправа 19. Перекладіть подані словосполучення українською мовою. Із будь-якими трьома складіть речення.
Послать информацию по Интернету, отремонтировать протекающую крышу, составить докладную записку, прибыль составила четыре процента, составьте мне компанию, срочная командировка, необоснованные обвинения, дать верное указание, расчетная ведомость, получить основательные доказательства, краткосрочное соглашение, рассчитаться наличными, действующий устав, составить смету на текущие расходы, вплоть до исключения, перевести деньги на счет, напрасно тратить время, перевести 
с хинди, оказывать значительное влияние.
Вправа 20. Поміркуйте, чи правильно перекладено дієслівні словосполучення? Якщо ні, запишіть поруч свої варіанти
Здати екзамени —... 
Вислати листа
Підвести підсумки роботи — ... 
Заключити договір —... 
Прийти до висновку — ... 
Прийняти міри —... 
Користуватися авторитетом —... 
Розділяти думки —...	Виражати думки —... 
Збільшувати ціни —... 
Привести приклад — ... 
Розв'язувати завдання —... 
Дотримуватися регламенту —... 
Прийняти до уваги — ... 
Утворити належні умови — ... 
Доказувати правоту —...	

Контрольні завдання

Вправа 1. Відредагуйте словосполучення: вчити грамоту, запобігати ласці, теплоті; зазнавати поразку, привести до пожежі, катастрофи; чекати на слушну хвилину; чекати тебе, слухати добру пораду, позбавитися від клопотів, дорівнювати до трьох, дякувати його, запобігати лихо, оволодівати знання, спілкуватися на рідній мові; читати на українській мові; розмовляти на кількох мовах, довести про інформацію, опанувати професією, доторкатися приладу, піклуватися за нього, шкодувати гроші, дякувати слухачів, завдавати шкоду, навчатися математиці, хворіти грипом, працювати по сумісництву, звернутися по адресу, вибач мене, взятися за роботу, завдати прикрість, заслуговувати увагу, залучати в роботу, дякую вас, сміятися над ним.
Вправа 2. Виправте стилістичні, граматичні та правописні помилки у тексті.
На протязі чотирьох днів від 11 по 14 вересня у Львові проводився 
16 Форум видавців. У даному міроприємстві приймає активну участь більша половина видавців України. Першого дня роботи Форума його відвідали чисельні представники міської та обласної влади. Відвідувачі охоче купляли книжки для дітей та подарочні видання по історії України. Форум відвідувався багатьма політиками, так як на передодні виборів вони хотіли бути ближче 
до народа. Неабиякий інтерес викликають призентації нових книжок, які друкуються не тільки на Україні, а й за границею. Любий відвідувач міг придбати книгу за самою різноманітною тематикою. А те, що кожного року 
у Львів приїзжають на Форум багато людей, говорить про актуалізацію проведення подібних міроприємств та популяризацію книги в сучасному світі. Тим часом як у галереї продавали книжки, у Палаці мистецтв, згідно програми, проходили зустрічі з самими відомими авторами. Проте, на жаль, не любому книголюбу вдалось потрапити на презентації, так як вхід був тільки 
по запрошеннях.
«Відвідавши виставку, в мене склалося враження, що організатори прийняли не всі можливі міри по її успішному проведенню», – сказав Вячеслав, бувший студент-політехнік. Його думка співпадає з міркуваннями завідуюча лабораторією хімії ЛНУ ім. І. Франко «Я рахую, що директором Палацу мистецтв здійснено значний об’єм роботи по організації всеукраїнського міроприємства, але про саме головне, про рекламу, належно не подбали». 
Але приїзджаючи до Львова, книголюбів повинна була зустріти цікава реклама. Проте все таки на Форумі побували багаточисельні відвідувачі (біля чотири тисячі чоловік). Зі сказаного витікає, що форум видавців на даний момент потрібний, його слід проводити далі.
До речі, слідуючий з’їзд видавців відбудеться через півтори року.

Тема 1.8 Особливості вживання прийменника, 
переклад прийменниково-іменникових форм

Питання, що виносяться на розгляд
1. Прийменник як службова частина мови, основні функції, класифікація за будовою та походженням 
2. Особливості правопису.
3. Уживання конструкцій із прийменниками по, при, для, на.

Література

1. Вознюк Г. Л. Українська мова (за професійним спрямуванням): Навчальний посібник-практикум / ГЛ. Вознюк, С.З. Булик-Верхола та ін. – Л.: Вид-во Львівської політехніки, 2011. – С. 137 – 140.
2. Волкотруб Г. Й. Стилістика ділової мови: Навч. посіб. – К.: МАУП, 2002. – С. 124 – 131.
3. Головащук С. І. Російсько-український словник сталих словосполучень. – К.: Наук. думка, 2001. – 640 с.
4. Довідник з культури мови: Посібник / За ред. С. Я. Єрмоленко. – К.: Вища шк., 2005. – 399 с.
5. Пономарів О.Д. Культура слова. Мовностилістичні поради: Навч. посібник. – К.: Либідь, 2001. – 240 с.
6. Сучасна українська мова: Підручник / О. Д. Пономарів, В. В. Різун, 
Л. Ю. Шевченко. – К.: Либідь, 2008. – 488 с.
7. Українська ділова і фахова мова: Практ. посібник на щодень 
/ За ред. М. Гінзбурга. – К.: Фірма «Інкос», 2007. – С. 24-82.

Матеріали для самостійного вивчення
Прийменник – службова частина мови, яка разом із відмінковими закінченнями іменників (або займенників) слугує для вираження підрядних зв’язків між словами в реченні.
В українській мові використовується близько сотні прийменників.
За походженням прийменники поділяють на первинні, або непохідні, та вторинні, або похідні. До первинних зараховують найдавніші щодо виникнення прийменники, які тепер дериваційно не пов’язані з іншими словами. Вторинними вважають прийменники, що походять з відповідних форм слів повнозначних частин мови, передусім прислівників, іменників та дієприслівників. Проте поділ прийменників на первинні й вторинні лише за одним критерієм – відсутністю/наявністю в них співвідносних повнозначних лексичних одиниць – ускладнений тим, що в деяких із них, зокрема таких, як крім, крізь, ради, завдяки та ін., відчуваються семантичні залишки слова, але в сучасній українській мові зникли слова, від яких вони утворилися, унаслідок чого похідні одиниці сприймаються як непохідні. Тому, крім цього основного критерію, слід враховувати й інші, за якими первинні прийменники відрізняються від вторинних, зокрема: 1) односкладовість, одноморфемність, корелятивність з префіксами, пор.: за, до, на, над, по, під, при та ін.; двоскладовість деяких із них зумовлена фонетичними причинами, пор. над будинком і наді мною, під будинком і піді мною; 2) широка полісемія; 3) більша відповідність в окремих позиціях значень прийменника й відмінка тощо.
Група первинних прийменників налічує близько 80 одиниць, її ядро становлять діахронно первинні прийменники, які тепер не співвідносяться ні семантично, ні формально з будь-якою частиною мови: без, біля, в (у), від (од), для, до, з, за, к (рідковживаний), крізь, крім, між: (межи), на, над, о (об), по, при, про, ради, серед, через, а також повз, проз, утворені внаслідок зрощення прийменників по, про із застарілим прийменником уз (вз). Вторинні прийменники кількісно переважають первинні. Вони активно поповнюються новотворами. Залежно від типу співвідносних лексичних одиниць вторинні прийменники поділяємо на п’ять груп:
1) прийменники, співвідносні з морфологізованими прислівниками: близько, вглиб (углиб), вдовж (удовж), віддалік (оддалік), відносно, вподовж (упродовж), впоперек (упоперек), всередині (усередині), вслід (услід), всупереч (усупереч), довкола (довкіл), довкруг (довкруги), збоку, зверх, зверху, ззаду, зсередини, ліворуч, навздогін (наздогін), навколо (навкіл), навкруг (навкруги), навперейми, навпроти, навстріч, назад, назустріч, наперед, напередодні, наперекір, наприкінці, напроти, недалеко, неподалік, обабіч, обіруч, обік, обіч, округ (округи), опісля, опріч, осторонь, після, поблизу, поверх, повздовж;
2) прийменники, співвідносні з адвербіалізованими безприйменниковими відмінковими формами іменників: кінець, коштом, край, круг, кругом, протягом, шляхом;
3) прийменники, співвідносні з адвербіалізованими прийменниково-іменниковими формами (аналітичними прислівниками): в ім’я, за винятком, 
за допомогою, за посередництвом, за рахунок, з боку, з метою, з нагоди,
 з приводу, на випадок, на знак, на користь, на підставі, на предмет, на противагу, на честь, на чолі, під проводом, під час, у бік, у дусі, у напрямі, у напрямку, у період, у плані, у справах, у справі, через посередництво та ін.;
4) прийменники, співвідносні з дієприслівниками: зважаючи на, незважаючи на і под.;
5) прийменники, утворені з морфологізованих або аналітичних, прислівників і первинних прийменників: близько від, відповідно до, далеко від, залежно від, збоку від, ліворуч від, на відміну від, недалеко від, незалежно від, неподалік від, обіруч від, віддалік (оддалік) від, осторонь від, подібно до, порівняно з, починаючи від, починаючи з, праворуч від, стосовно до, у напрямі до, у напрямку до, вслід за, згідно з, навздогін за, врівні з, нарівні з, на чолі з, одночасно з, паралельно з, побіч з, поруч з, поряд з, разом з, слідом за, у з’язку з, з огляду на, у відповідь на та ін.
Кожна мова має свої особливості вживання прийменників. Навіть 
у близьких мовах, до прикладу в українській і польській чи російській, прийменникові конструкції використовують по-різному. Тому через недостатнє знання українських прийменникових моделей виникає велика кількість помилок у сфері вживання того чи іншого прийменника, особливо це стосується конструкцій із прийменниками по, при, для.
В українській мові прийменник по вимагає після себе залежно 
від вислову або знахідного, або місцевого відмінка для позначення простору (по обидва боки, йти по слідах), часу (по обіді), кількості (по 15 осіб, по 1 чайній ложці), мети (ходити по продукти, йти по лікаря), об’єкта (наказ по інституту, друзі по навчанню, родичі по чоловікові, сльози по щоках, судити по собі), причини (по змозі).
Зауважмо, що в словосполученнях, де можливі кілька варіантів поєднання, треба надавати перевагу безприйменниковим. До прикладу: вулицею та по вулиці, доцільніше вулицею; сходами та по сходах, краще сходами; їхати у трамваї, їхати трамваєм, краще трамваєм.
Але конструкції з прийменником по вживають часто в значеннях 
і відмінках, що суперечать нормативній українській літературній мові і є характерними для суржикового мовлення. Такі помилки найчастіше трапляються в конструкціях:
1) на позначення сфери діяльності, призначення, у відповідних назвах комісій, комітетів, установ, інститутів, конференцій тощо. Тут слід вживати прийменники з, для, у, а не по (директор з матеріально-технічного постачання й транспорту, спеціаліст з обліку й аудиту, комітет з питань технічного регулювання та споживчої політики, комітет з питань регуляторної політики та підприємництва, комісія з регулювання ринків фінансових послуг, державна комісія з цінних паперів та фондового ринку, комісія для врегулювання надзвичайних ситуацій, комісія для вивчення стану справ, комісія у справах молоді, комісія у справах увічнення пам’яті жертв війни та політичних репресій, комітет у справах роззброєння) або безприйменникові словосполуки (комітет захисту прав споживачів, начальник відділу збуту, курси підвищення кваліфікації, відділ примусового збуту);
2) на поєднання прийменника по з іменниками в давальному відмінку замість виправданого в цій конструкції використання в місцевому: треба шукати по книжках (а не по книжкам), визначати по рядках (а не по рядкам), рахувати по копійках (а не по копійкам);
3) з використанням прийменникової замість безприйменникової конструкції на позначення засобів спілкування або з’єднання: треба залізницею (а не по залізній дорозі), факсом, електронною поштою, телефоном (а не по факсу, по електронній пошті, по телефону), достовірними каналами (а не по достовірних каналах). Виняток: по радіо, по телебаченню;
4) з використанням прийменникової словосполуки на місці конструкції з іменником в орудному відмінку для позначення напряму руху (перевагу варто віддавати саме таким конструкціям): йти парком (вулицею, сходами), подорожувати морем (Європою, львівськими вулицями). У разі вживання прийменника по з дієсловами руху таке словосполучення вказує на рух у різні напрями: по саду гуляла, квіти збирала; іти парком (через парк) – гуляти по парку;
5) із «заканням» (механічною заміною прийменника по на за). У багатьох випадках доречно використовувати безприйменникові або інші властиві для української мови прийменникові конструкції: краще вирізнятися ступенем освіченості (а не за ступенем), упізнати по почерку (а не за почерком), судити з публікацій (а не за публікаціями);
6) із суржиковими словосполученнями з по, що збіднюють чи деформують семантичне навантаження конструкцій з іншими прийменниками: треба мешкати за адресою, надсилати на таку адресу, попередити телефоном, зателефонувати на домашній номер (а не мешкати 
і надсилати по адресу, попередити і задзвонити по телефону, по домашньому номеру), вхід за квитками, запрошеннями, посвідченнями (а не вхід по квитках, запрошеннях, посвідченнях).
Український прийменник при доцільно використовувати, коли розуміють:
просторову близькість (хоч краще вживати тут інші прийменники – поряд, біля, коло): посадити при дорозі;
підпорядкованість або належність комусь, чомусь: центр профорієнтації при навчальному закладі, комісія при Кабінеті Міністрів;
наявність чогось чи вказівку на особу, яка щось має: бути при грошах, гаманець був при мені;
присутність когось: при сторонніх, при друзях (або у присутності сторонніх, у присутності друзів);
обставини, за яких щось відбувається: працювати при світлі;
у значенні «незважаючи на»: при всій повазі до вас я такого зробити не можу.
Український прийменник для доцільно використовувати в конструкціях, що вказують на:
призначення предмета, суб’єкта тощо: корисно для здоров’я, все для праці, кошти для придбання підручників;
призначення дії, спричинення іншої дії або досягнення іншої мети: переобладнання для створення належних умов, діяльність для забезпечення прибутку.
У мові фахівців часто трапляються ненормативні конструкції з прийменником на, наприклад: на слідуючий день (а треба: наступного дня), на протязі року (а треба: протягом року), на цих днях (а треба: цими днями), прилетів на літаку (а треба: літаком), говорити на кількох мовах (а треба: кількома мовами), говорити на українській мові (а треба: українською чи по-українськи), переклад на французьку мову (а треба: французькою мовою), дякуємо на доброму слові (а треба: дякуємо за добре слово).

Питання для самоконтролю

1. Як відрізнити прийменник від однозвучного прислівника?
2. Чому є багато прийменників, що (разом з іменниками) указують на місце? Чим це зумовлене?
3. Коли в українській мові вживаються прийменникові конструкції з прийменниками по, при, для?

Тренувальні вправи

Вправа 1. Перевірте себе в написанні прийменників, розкривши дужки: по/над, з/поміж, на/зустріч, не/зважаючи/на, з/попід, за/для, по/за, в/результаті, в/наслідок, по/при, в/силу, за/в/дяки, у/напрямку, що/до, згідно/з, відповідно/до.
Вправа 2. Поясніть явище переходу різних частин мови у прийменники.
1) Коло Гафійки сидів Олекса Бедзик, якого в селі звали Півтора Лиха (М.Коцюбинський). 2) Край столу вже пригасав забутий самовар (М.Бажан). 
3) Сидить батько кінець столу, на руки схилився (Т.Шевченко). 4) А навкруги його гарно, як бува напровесні (М.Коцюбинський). 5) А попереду пісні летіли тривожні думки: на Вкраїну (О.Ільченко). 6) Загін залишився просто неба в полі під дошкульним вітром (П.Панч). 7) Без картуза, в самій сорочці навипуск поверх штанів, як навіжений, гнав він полем, сам не знаючи куди (О.Довженко).
Вправа 3. Поясніть значення поданих словосполучень: йти за перекладачем // йти по перекладача, в’їзд за паспортом // в’їзд по паспортах, побачити за касою // побачити по касі, йти за водою // йти по воду, впізнати за ним // впізнати по ньому.
Вправа 4. Виправте, де потрібно, ненормативне вживання прийменників для і на: капсула для ручки, шухляда для документів, драйвер для монітора, каністра для бензину, цегла для паркану, мішок для картоплі, борошно для млинців, вода на каву, приїхати на маршрутному таксі, писати на рідній мові, працювати на комп’ютері, вносити на розгляд, плисти на човні, берегти на чорний день, тримати на всяк випадок, на радощах забув про...., багатий на пісні, хворий на грип.
Вправа 5. Перекладіть українською мовою словосполучення. 
Які особливості перекладу слова случай? Запам’ятайте різницю в значеннях.
В большинстве случаев; на случай, если; в случае чего; в подобных случаях; странный случай; от случая к случаю; по случаю болезни; при случае; по случаю юбилея; представился случай.
Вправа 6. Перекладіть подані слова та вирази українською мовою. Утворіть словосполучення з трьома запропонованими та перекладеними словами або словоформами.
Причинять, стремиться к, снабжать, предупреждать о, забота о, нуждаться в, подражать, извинять, случилось по вине, работать по, выполнять по, обратиться по, получить в рассрочку, по возможности быстрее, в тот же момент, ведомость о (об), писать о (об, обо), уведомлять о (об, обо), подойти к, явиться к, уехать к, располагаться у, нуждаться в, мероприятие по, отпуск по, по неведению, в противоречие с, по согласованию с.
Вправа 7. Прочитайте текст. Перекладіть російською мовою. Порівняйте використання прийменників в обох мовах.
Про деякі правила ділового спілкування
По-перше, запам’ятайте, що ніде в світі не прийнято писати довгих ділових листів. Економте свій і чужий час, пишіть суттєво, намагайтеся в одному листі за можливістю не торкатися різноманітних аскпектів ваших пропозицій, заперечень і пропозицій.
Службові листи, як правило, пишуться за встановленою формою.
Вправа 8. Відредагуйте текст з економіки.
У сучасному міжнародному праві зформувалась окрема галузь, яка визначає міжнародні стандарти організації місцевих фінансів, регламентує діяльність місцевого самоврядування. Усі міжнародно-правові акти по питаннях місцевого самоврядування передбачають стандарти побудови місцевих фінансів. Ці стандарти є обов'язковими для всіх країн, які приєднуються до зазначених міжнародно-правових актів. Приєднаня України до Європейської хартії про місцеве самоврядування накладає на державу обов'язки забезпечення побудови фінансів місцевих органів влади згідно цих стандартів.
Передусім держава має забеспечити достатні і стабільні власні фінансові рисурси органам місцевого врядування, яких вони при даних умовах немають. Слід збалансувати фінансові ресурси місцевого самоврядування України з його функціями і компетенцією. Необхідно росширити можливості місцевого самоврядування у сфері місцевого оподаткування, створити умови по забезпеченню гнучкості й різноманітності місцевих локальних систем. Необхідно розробити і запровадити сучасну систему фінансового вирівнюваня, яка передбачатеме процедури погодження з місцевим самоврядуванням по справі перерозподілу фінансових ресурсів.
Вправа 9. Згадайте і запишіть по два фразеологізми 
з прийменниками по, при, для, на і поясніть їхнє значення.
Вправа 10. Перекладіть речення українською мовою.
1. По первому вопросу повестки дня выступил председательсвующий на собрании академик.
2. Товары, принятые от иностранных граждан, продаются по ценам ниже рыночных.
3. При подготовке к экзамену преподаватель советовал пользоваться конспектом  по математике.
4. Остановка транспорта по требованию отменена.
5. Пособие с приложением вы можете получить по почте наложенным платежом, если отправите заявку по адресу.
6. Комиссией внесены предложения по понижению уровня цен.

Контрольні завдання

Вправа 1. Замініть у поданих конструкціях неправильно вжитий прийменник по: агент по продажу, література по предмету, агентство по працевлаштуванню, багатий по валютним надходженням, по безготівковому рахунку, по питанням торгівлі, великий по обсягу, питання по девальвації гривні, по тарифу, третє по важливості, висновки по річному звіту, відповідальний по техніці безпеки, висновок по курсовій, зауваження по доповідях, залік по українській мові, заходи по забезпеченню кредитоспроможності, звернутися не по тому адресу, не знайшли по адресу, звернутися по поточних питаннях, інструкція по використанню, комісія по справах молоді, комісія по питанні призначення пенсій, комітет по роззброєнню, перелік витрат по святкуванню, кошторис по філії «Ощадбанку» № 5, кампанія по збору голосів, курси по вивчанню бухгалтерського обліку, 
по аналогії, вниз по течії, інструктор по плаванню, майстерня по ремонту касових апаратів, одружитися по розрахунку, не по душі, не по зубам, стало не по собі, не по силах, вона йому по плече, з 15 по 25 грудня, по 29 сторінку, по Вашому проханню, по виклику, виставити по кордону, по запиту вкладників, по вині фірми-конкурента, поділити по рівню знань, поперчити по смаку, солодкий по смаку, по всім правилам, по вечорам, по суботам, само по собі, встати по команді, по крайній мірі, по власному досвіду, по світовим стандартам, як по мені, то..., по напрямі до..., перейшло по спадку, по даний час, по неуважності, по звинуваченню, по своїй розсіяності, по свідченнях очевидців, робота по ліквідації, спеціаліст по автокредитуванню, звернутися 
по імені, по службових справах, по вказівці керівника, по власному бажанню, по даним розвідки, по формі.
Вправа 2. Відредагуйте словосполучення та замініть у поданих конструкціях неправильно вжитий прийменник при: при вході, жити при автобусній зупинці, битва при Жовтих Водах, верхній одяг залишився при мені, загін при одному керівникові, тільки при умові, що..., при одній згадці, при виготовленні меблів необхідні якісні матеріали, його знали ще при житті, при підписанні угоди, при зіткненні потягів ніхто не постраждав..., при підтримці колег, загартуватися при регулярному охолодженні, при адресуванні, вибити скло при аварії, при незалежній Україні, при вході покажіть перепустки, повертався при гучних оплесках, при зачинених дверях, при виконанні службових обов’язків, висипати при кипінні, при появі тріщин на стелі, при аналізі подій.
Вправа 3. Укажіть правильний варіант словосполучення: 
по ініціативі студентів – за ініціативи студентів, за власним бажанням – по власному бажанню, на замовлення – за замовленням, викликати у справах – визвати по справах, наказ по інституту – наказ інститутом, колеги по роботі – колеги з роботи, по робочих днях – у робочі дні, з багатьох причин – по багатьох причинах, робота за професією – робота по професії, при будь-якій погоді – за будь-якої погоди, пляшка на олію – пляшка для олії, одяг на свято – одяг для свята, тарілка для перших страв – тарілка на перші страви, захворів на кір – захворів кором, при Запорізькій Січі – за Запорізької Січі, за листуванням – шляхом листування, писати за адресою – писати на адресу, дзвоніть за телефоном – дзвоніть телефоном (на телефон), по суті – за суттю, відомий за назвою – відомий з назви, заходити за чергою – заходити по черзі, за напрямом до – у напрямі до, старший за званням – старший рангом, старший по віку – старший віком.
Вправа 4. Відредагуйте речення. 1. Для громадського життя основне значення має повага закону, навіть недосконалого. 2. Спершу частина українців хоче захворіти політикою, а потім тішиться, що видужала. 3. Він доклав зусиль на організацію школи. 4. Та не дивлячись ні на що, мені ніколи не приходило на думкузалишити улюблену справу. 5. Крім того, очікується поділ кафедри алгебри і топології та реорганізація кафедри міжнародного права у кафедру європейського права. 6. Навчали нас не загалом фізиці та математиці, а лише тому, що питатимуть на екзаменах. 7. Бо ж саме він натякав і про російський слід, і про арешт виконавців замаху, господарі яких, мовляв перебувають за кордоном. 8. Сьогодні Україна займає далеко не останнє місце по здачі маку лату. 9. Ударник не витримує й у знак протесту розлючено б'є по всіх своїх барабанах і литаврах. 10. Мені дуже неприємно дивитися, у що вони перетворюють наш футбол. 11. Проте Сергій зіткнувся з іншою проблемою – пропрацювавши на фірмі кілька місяців, він пережив зміну керівництва і був звільнений. 12. Під час виборчої компанії ми усе робили у відповідності 
із чинним законодавством.
Вправа 5. Перекладіть речення українською мовою: 
1. Ознакомившись с событиями, наша съемочная группа пришла к выводу. 
2. По этому вопросу стороны довольно быстро пришли к соглашению. 3. Мы пришли к убеждению, что необходимо срочно принимать меры. 4. После долгого использования аппаратура пришла в негодность. 5. Все вокруг внезапно пришли в движение, засуетились. 6. Центр Харькова приобретает все более современный вид. 7. Умение ориентироваться в рыночных условиях приобрело большое значение для бизнеса. 8. С января новый закон приобретает силу. 9. В новом супермаркете вы можете приобрести необходимые продукты. 10. Сыгравший в этом фильме артист приобрел широкую известность.
Вправа 6. Відредагуйте текст.
День примирення
Міським головою розроблено заходи по святкуванню дня Примирення. 
В зв'язку з цим мер скликав назустріч провідних діячів багаточисленних віросповідань. Слід відмітити, що задум провести це міроприємство виник не випадково. В значній мірі проведення такого заходу зумовлено тим, що 
в Україні згідно соціологічних опитувань не має єдиної державотворчої ідеї, тим часом як в інших країнах єдина релігія складає стержень національної консолідації. Доречі, цій темі було присв'ячено телевізійну програму. Проте, на жаль виступи діячів, що приймали участь у передачі (біля п'ятидесяти чоловік) засвідчили, що до примирення ще досить далеко, так як не було знайдено спільної платформи для нього. Українці в основному є християнами. Отже, саме єдина християнська ідея повинна згуртувати націю в творенні держави.
Крім названого, міським головою заплановано слідуючі заходи: спільна молитва, зустрічі з молодью, зустрічі у міській ратуші тощо. Акція знаходиться в центрі уваги засобів масової інформації.
Звичайно, примирення не є справою одного дня. Воно вимагає перш за все спокійного підходу, великого об'єму підготовчої праці. І навіть якщо здається, що ситуація безвихідна, все-таки працювати треба. Адже не секрет, що, забуваючи про духовне життя, серед людей все більше спостерігається прагнення до збагачення.
Завідуючий відділом по роботі з молодю зазначив, що акція примирення, започаткована мером в листопаді місяці, триватиме й дальше. Покищо молодь відноситься до цього скептично, але всерівно молодіжні організації прийматимуть участь у святкуванні цього дня. Зі сказаного витікає, що подібні акції є суспільно-необхідні, так як вони сприяють гармонізації суспільного життя вцілому.
Вправа 7. Відредагуйте словосполучення: без п’ятнадцяти три, біля вісімдесяти відсотків, в довершення до сказаного, виступити в захист, в її склад увійшли, раз в місяць, в 11-ть годин, в порядку денному слідуючі питання, підвищити в посаді, поставити в приклад, приймається в технікум, в ці дні відбудиться засідання, розміщений в 14 кілометрах від міста, отримала підтримку від друзів, завмер від несподіванки, ліки від грипу, задоволений від співпраці, працювати для блага народу, для будь-кого зрозуміло, дозвіл для виїзду, для нас зрозуміло, стосуватися до справи, ідентичної до сучасної концепції, пів до третьої, привітатися до товариша, дотичний з проблемами, відповідно з рішенням, всупереч з чинним законодавством, надсилати за адресою, за браком часу, за вимогою контролерів, доглядає за дитиною, послати за хлібом, із-за погоди не відвідали, читаю на англійській мові, на власному досвіді знаємо, три метри на секунду, під редакцією професора, по всіх питаннях дав відповідь. 

Підсумкова контрольна робота 2

І. Завдання на встановлення однієї правильної відповіді.
1. У якому рядку допущено помилку, пов’язану із вживанням іменника: А Досвідчений професор Олена Квасниця виступила з цікавою доповіддю; Б Із продажею майна доведеться почекати до осені; В Інженерові подарували квитки на поїзд із Харкова до Парижа.
2. До першої дієвідміни належать дієслова: А бачити, доїти, клеїти, любити; Б співати, сопіти, іржати, ревіти; В сидіти, графити, дати, їсти.
3. Укажіть рядок, у якому порушено правило утворення дієприслівників: А принісши, пробігши, стрибнувши, взявши, виконавши; Б поспівавши, ладнавши, танцювавши, поважаючи, вставши; В намалювавши, назбиравши, вмовляючи, вдивляючись, посміхнувшись.
4. З’ясуйте, у якому рядку допущено помилку в правописі особових закінчень дієслів: А втаїш, ходить, шкодить, перемелють, полять; Б жнемо, повернеш, сопуть; В борються, колють, дме, їжджу, їси.
5. У якому рядку правильно вказано форми орудного відмінка однини: А Ігорем, душею, Андрійом, кашею; Б товаришем, школярем, болем, путтю; 
В накипом, нежиттю, вежею, ріллям.
6. У якому рядку вжито всі правильні форми ступенів порівняння: 
А дорожчий, менш досвідчений, більш відоміший; Б вищий, предобріший, найкумедніший; В щонайглибший, солодший, менш освічений.
7. У якому рядку неправильно вжито дієприслівниковий зворот: 
А Намалювавши одну картину, художник став знаменитим; Б Відчинивши двері, ми почали колядувати; В Дивлячись телевізор, несподівано сяйнула блискавка.
8. Знайдіть рядок, у якому порушено правило зв’язку іменника з числівником: А півтора кілометра, обидва хлопці, семеро курчат, п’ятьох тижнів; Б чотири з половиною гектари, семеро поросят, кільканадцять зошитів, одна третя кілометра; В три з половиною метра, семисот сорока двох учнів, п’ятистам вісімдесяти тижням.
9. У якому рядку неправильно вжито прийменник ПРИ: А посадити при дорозі; Б говорити при сторонніх; В зробити при одній умові.
10. У якому рядку всі словосполучення правильні: А далека путь, працювати безпереривно, бігло читати, не одержав листа; Б два номери, не збудував будинок, загубив булавку, красиве намисто; В вимкнув світло, вибач мені, надіслав адрес, не написав контрольної.
11. У якому рядку всі словосполучення правильні: А два з половиною метри, у будь-якому магазині, не здав екзамену, сама ближча зупинка; 
Б три четвертих гектара, замовити напій, свій власний автопортрет, не зремонтував мотор; В півтори хвилини, освітлена кімната, освічена людина, обсяг виробництва, об’єм бочки.
12. У якому рядку неправильно утворено особові форми дієслова: 
А полють, полиш, полить; Б гоять, гоїш, гоїть; В крають, краєш, краємо.
13. У якому рядку неправильно утворено складне слово: А трьохразове харчування; Б двохтисячний рік; В сімдесятирічний дідусь.
14. У якому рядку неправильно утворено форми наказового способу: 
А розріжмо, повірмо, киньмо; Б хай клеє, хай дме, хай стане; В хай сидить, хай вірить, поставмо.
15. У якому рядку наведено правильне речення: А У наступний четвер підемо до театру; Б Ми діємо відповідно з правилами; В Надіслати лист на адресу.
16. У якому рядку всі слова належать до дієслівних форм: 
А переглянутий, незбагненний, перечитано, зрілий; Б синіти, ойкати, сумувати, благословенний; В переглядати, читає, споряджений, затримано, співаючи.
17. У якому рядку правильно вказано форми родового відмінка однини: А листопада, листопаду, комплекту, коментарю; Б директора, тролейбуса, університета, фактора; В женця, болю, тюлі, насипу.
18. Нейтральних слів немає серед: А числівників, Б вигуків, 
В займенників.
19. У якому рядку всі слова – дієприкметники: А обсаджений, притихлий, несказанний, полонений, підготовлено; Б підбілений, вимитий, учений, прив’язаний; В протертий, замкнутий, обважнілий, колений.
20. У якому рядку всі іменики мають правильні відмінкові закінчення: 
А індексу, формуляру, тексту, грифу, терміну; Б документа, бланка, елемента, факса, заголовка; В шифру, підпису, коду, абзацу, реквізиту.
21. Усі службові слова є прийменниками в рядку: А попід горами, переді мною, назустріч вітру; Б перед редакцією, хай знають, навколо стадіону; 
В залежно від обставин, поміж травами, лише сьогодні. 
22. Укажіть рядок, у якому правильно утворено звертання: А викладачу Петро Івановичу, стороже Максиме, пане Косте, братику Андріє; Б ректоре Вакарчуку Миколо Сергійовичу, шановний Людвіге, моя Таню, Маріє Фомівно; В панно Інно, дідусю Ігорю, моя любове.
23. З’ясуйте, у якому рядку допущено помилку в правописі числівникових форм: А сімдесятьох п’ятьох, п’ятдесяти восьми, сорока, шестистам п’ятдесяти трьом, сорок шостому; Б двадцятьох, сімом, шістсот сорока п’яти, одній цілій і двом п’ятим, сімомастами шістдесятьома трьома; 
В ста двадцятьом двом, обом, чотирьомстам, п’ятдесятьом двом, шістдесятьома.
24. У якому рядку допущено помилку в правописі присвійних прикметників: А Маріїн, доччин, доньчин, Софіїн, Валин; Б Ольчин, Толин, Гальчин, Юлін, Лесин; В Танин, Тетянин, Олин, Ольжин, тітчин.
25. У якому рядку правильно вказано форми родового відмінка множини: А арф, ванн, кілограм, боліт; Б роздоріжжів, статей, болгар, очей; 
В громадян, грузинів, вілл, саней.
26. У якому рядку правильно поєднано іменники з числівниками: 
А два одесита, чотири листи; Б півтора тижня, тридцять три подарунки; В чотири корпуси, двадцять сім кілограм.
27. Знайдіть рядок, у якому всі іменники правильно вжито у формі орудного відмінка: А президією, Іваном Паламарчуком, Сергієм Волошиним, Андрієм Петровим; Б сипом, філігранем, роялем, вуалем, шампунем; 
В фенхелем, тюлем, полином, розкішшю, фланеллю.
28. У якому рядку правильно записані відмінкові форми числівників? 
А на семистах, шистидесятьох чотирьох, триста п’ятидесяти двох; 
Б двомастами сімдесятьома вісьмома, на дев’ятистах дев’яноста вісьмох; 
В дев’ятистами вісьмадесятьма шести, на тисячі ста сорока двух.
29. Укажіть, у якому рядку форма кличного відмінка в усіх словах утворена правильно. А адвокате, дорогий друже, шановний колего, Семен Йосиповичу, Миколу Миколайовичу; Б голово зборів, пане директоре, шановний президенте компанії, високоповажний пане судде, громадо; 
В шановний пане доктор, професору, друже Василь, пані Оксана, добродій Яремчику. 
30. У якому рядку допущено помилки у відмінкових формах прізвищ та імен? А Ільїним Євдокимом, Кузьменку Леонтієві, Удовенком Вікентієм, 
при Яковині Геннадію; Б Іванишиній Олені, Ковалем Ростиславом, Григорович Оксаною, Толстих В’ячеславом; В Литвиним Степаном, Грому Пилипа, 
на Колеснику Ігорові, Чебуркові В’ячеславу.

Тести на встановлення відповідності

1. Установіть відповідність між терміном та його дефініцією
Термін
1 лексикологія  2 синтаксис  3 морфологія  4 словотвір
Дефініція
А розділ граматики, що вивчає словосполучення та речення, їх будову, типи й об’єднання в надфразні одиниці, роль і значення частин мови 
та граматичних форм у реченні в синхронному й діахронному (історичному) аспектах;
Б розділ мовознавства, що вивчає поділ слова на морфеми, вичленування морфів у слові, аломорфію морфеми, межі аломорфії, перетворення 
на морфеми, швах, спрощення, перерозклад у морфемі, ідентифікацію морфем;
В розділ мовознавства, що вивчає словниковий склад мови;
Г розділ мовознавчої науки, що вивчає структуру слів і способи 
їх творення; 
Д розділ граматики, що вивчає внутрішню граматичну будову слова 
і граматичні класи слів.
2. Установіть відповідність між відміною та словом.
Відміна
1 І відміна  2 ІІ відміна  3 ІІІ відміна  4 ІV відміна  
Слово
А ступінь Б папороть В рілля Г таксі Д ім’я
3. Установіть відповідність між терміном та дефініцією.
Термін
1 прикметник 2 частка 3 вигук 4 прийменник

Дефініція
А незмінювана особлива частина мови, яка виражає почуття, волевиявлення мовця, не називаючи їх
Б службова частина мови, яка разом з відмінковими закінченнями іменників, займенників і числівників виражає відношення між словами 
в реченні
В самостійна частина мови, що виражає ознаку предмета, граматично виявлену в категоріях роду, числа і відмінка
Г це службова частина мови, яка служить для зв’язку однорідних членів речення та частин складного речення
Д службова частина мови, яка надає слову чи реченню додаткових відтінків або служить для творення деяких граматичних форм і нових слів
4. Установіть відповідність між терміном та дефініцією.
Термін
1 умовний спосіб
2 теперішній час
3 вид
4 стан
Дефініція
А морфологічна словозмінна категорія дієслова, яка виражає відношення міє дією, суб’єктом і об’єктом дії
Б морфологічна словозмінна категорія, яка виражає відношення дії до дійсності як реальної або ірреальної
В словозмінна морфологічна форма дієслівного способу, що означає ірреальну дію – бажану або можливу за певних умов
Г одна з трьох форм дієслівного часу, що означає дію, яка відбувається в момент мовлення
Д граматична категорія дієслова, що виражає характер динамічної ознаки відносно до розвитку в часі
5. Установіть відповідність між терміном та дефініцією.
Термін
1 присвійні прикметники
2 морфологічна категорія
3 ступені порівняння
4 словозміна
Дефініція
А словозмінна категорія прикметників і прислівників, у якій виявляється здатність вияву ознаки шляхом співвідносної характеристики
Б лексико-граматична категорія якісних прикметників і якісно-означальних прислівників, яка означає інтенсивність вияву ознаки в предметі без порівняння її з такою ж ознакою в іншому предметі
В лексико-граматичний розряд прикметників, які передають ознаку предмета як належну живій істоті – людині або рідше – тварині
Г творення всіх можливих граматичних форм слова, що виражають його відношення до інших слів у словосполученні й реченні, але при цьому не змінюють його лексичного занчення
Д узагальнена характеристика певного розряду слів, яка проявляється в системі протиставлених один одному рядів граматичних форм з однорідним граматичним значенням
6. Установіть відповідність між словом та його граматичним значенням.
Слово
1 декламують
2 розграфлюватиму
3 кроїш
4 кричать
Граматичне значення
А недоконаний вид, дійсний спосіб, теперішній час, ІІ дієвідміна, 3 особа однини
Б недоконаний вид, дійсний спосіб, майбутній час, І дієвідміна, 1 особа, множина
В недоконаний вид, дійсний спосіб, теперішній час, ІІ дієвідміна, 2 особа, однина 
Г недоконаний вид, дійсний спосіб, майбутній час, І дієвідміна, 2 особа, однина
Д недоконаний вид, дійсний спосіб, теперішній час, І дієвідміна, 3 особа, множина 
7. Установіть відповідність між терміном та дефініцією.
Термін
1 зворотні дієслова
2 модальні слова
3 предикативні форми
4 інфінітив

Дефініція
А лексико-граматична категорія, що охоплює незмінні слова і словосполучення, які виражають ставлення мовця до висловлюваного
Б несловозмінні форми, утворені від основи перехідних дієслів додаванням суфіксів –н-, -ен-, -т- та суфікса -о
В лексико-граматичний розряд неперехідних дієслів, у яких пасивне значення формується постфіксом -ся
Г вихідна форма дієслівної парадигми, яка, маючи найбільш узагальнене значення дії, процесу, не має при цьому граматичних категорій особи, роду, числа, часу й способу
Д лексико-семантична група дієслів, у яку входять пари дієслів, протиставлені за значенням одноразової направленої дії та повторюваної ненаправленої дії
8. Установіть відповідність між виділеним словом у реченні та його частиномовною належністю
Слово, виділене в реченні
1 Мені наче сниться: хтось хитає мене у колисці, а місяць сміється наді мною тихесенько.
2 На сонячному пагорбі, неподалік уже давним-давно запустілого старовинного маєтку, стоїть школа, мурована з червоної вогнетривкої цегли. 
3 Є ланцюги, що їх не можна рвать, немов у тілі вен або артерій.
4 Фрукти й овочі сьогодні містять менше вітамінів і мінералів, ніж містили п’ятдесят років тому.

Частина мови
А займенник
Б частка
В сполучник
Г прислівник
Д прийменник
9. До якої групи за лексичим значенням належать наведені іменники?
Значення
1 назви опредмеченої дії
2 назви опредмеченої ознаки
3 назви осіб
4 назви речей
Іменники
А екран, ліжко
Б доброта, синява
В ремонт, стрілянина
Г жук, ведмідь
Д лікар, бабуся
10. З’ясуйте форми дієслова.
Дієслова
1 здійснювати
2 отриманий
3 вирішує
4 знаходячи
Форми
А особова форма
Б дієприслівник
В безособове дієслово
Г дієприкметник
Д неозначена форма дієслова

Тести, відповіді на які передбачають тільки два варіанти – «так» чи «ні»
1. Іменники в українській мові поділяються на відміни за ознакою належності до істот чи неістот.
2. До системи дієслова належать такі основні форми: інфінітив, способові форми, дієприкметник, дієприслівник, безособові форми на –но, 
-то, модальні слова.
3. Морфологічне засвоєння іншомовних слів полягає зокрема в написанні їх літерами української абетки.
4. Числівники нуль, тисяча, мільйон, мільярд відмінюються як кількісні числівники.
5. В українській мові до жодної з відмін не входять іменники жіночого роду з нульовим закінченням у називному відмінку однини, множинні іменники.
6. Атрибутивні займенники змінюються за відмінками, родами і числами.
7. Ступені порівняння утворюються від якісних прикметників.
8. Іменники в сполученні з числівниками два, три, чотири вживаються в називному відмінку множини.
9. Категорії роду не мають іменники, що вживаються тільки в множині.
10. Інфінітиву властиві граматичні категорії перехідності/неперехідності та виду.

Тести з кількома правильними відповідями
1. У яких рядках правильно узгоджено прикметники з іменниками у формі роду?
А. Новий щабель, високий ступінь, університетська філія.
Б. Акційний розпродаж, електронне табло, п’ята авеню.
В. Справедливий рефері, Рівненська АЕС, вища степінь.
Г. Сильна нежить, новий тунель, економічна криза.
Д. Головний біль, далекий Сибір, мильний шампунь.
2. У яких рядках подано правильні форми родового відмінка однини іменників?
А. Підручника, поверху, мільйона, Відня. 
Б. Грама, інституту, радіуса, телефону.
В. Урагану, автомобіля, випадка, театру.
Г. Товару, департаменту, Парижа, долара.
Д. Гуртожитка, трамваю, правописа.
3. У яких рядках в усіх словах подано правильні форми кличного відмінка іменників?
А. Ігоре Петровиче, пане директор, пане директоре.
Б. Зоряно Йосипівно, пані викладач, Андрію.
В. Геннадію Леонідовичу, Володю, Настю.
Г. Колего Ващишин, Ігор Петрович, пан професор.
Д. Шановний Михайле Васильовичу, вельми поважний пане міністре, Лесю.
4. У яких рядках подано всі правильні форми найвищого ступеня порівняння прикметників?
А. Якнайвужчий, самий найближчий, найменш привабливий.
Б. Найбільш нижчий, ультрасерйозний, найменш рухливий.
В. Найбільш могутній, якнайдобріший, щонайважливіший.
Г. Найефективний, найбільший, найдужчий.
Д. Товщий, дорожчий, менш ефективний.
5. У яких рядках правильно вжито всі відмінкові форми числівників?
А. Р.в. шестисот вісімдесятьох сімох, сорока семи, двохсот сімдесяти двох.
Б. Д.в. трьомстам дев’яноста двом, сто двом, сто двадцять першому.
В. О.в. восьмистами п’ятдесятьма сімома, сорока чотирма, дев’яноста вісьма.
Г. М.в. на чотирьохстах шістдесяти, на п’ятдесятьох двох, у ста сорока семи.
Д. О.в. семистами дев’яноста чотирма, півтораста кілометрами, двома цілими сьома десятими.
6. У яких рядках усі іменники правильно узгоджено з числівниками?
А. Два примірники, чотири громадянина, дві третіх розчину.
Б. Двадцять три корпуси, чотири номери, два з половиною місяця.
В. Три гектара, два грузини, півтора параграфа.
Г. Сто два прилади, чотири телефони, із сьомим лютого.
Д. Два грами, три болгарини, двадцять два викладача.
7. У яких рядках є порушення дієслівного керування?
А. Звернутися за адресою, не вивчити формулу.
Б. Зраджувати принципи, гуляти вулицями міста.
В. Турбується про мене, не звернув увагу.
Г. Хворіти на грип, постачати товар.
Д. Говорити українською мовою, ужити заходів, глузувати з опонента.
8. У яких рядках немає ненормативних дієслівних форм?
А. Давайте будемо коректно відповідати один одному. 
Б. Нові млини змелють зерно на борошно високої якості.
В. Даси мені можливість виправити помилку. 
Г. Ти обов’язково розповісиш про свою роботу.
Д Постанова затверджується Кабінетом Міністрів
9. У яких рядках прийменник ужито правильно в усіх словосполученнях?
А. За бажанням населення, у разі необхідності зателефонувати.
Б. Звернутися на адресу, у разі потреби прийду.
В. В останній рік, при переробці речовини.
Г. Залежно від умов, дякуючи товаришам.
Д. Належить по праву, по наказу директора, по нашій ініціативі.
10. У яких рядках усі прийменникові конструкції утворено неправильно?
А. Працювати за покликанням, агент із продажу.
Б. Пішов по справі, автобус за замовленням. 
В. Відповідно із законом, біля двох кілограмів.
Г. До п’ятого числа, поличка на квіти.
Д. Надіслати по пошті, при несприятливих умовах.

Синтаксичні та пунктуаційні норми української мови

Тема 2.1 Семантика і структура словосполучень в українській мові. Особливості перекладу словосполучень з російської українською мовою

Питання, що виносяться на розгляд
1. Типи підрядного зв’язку на рівні словосполучень.
2. Труднощі у визначенні форм керування.
3. Уживання конструкцій з прийменниками по і при.

Література
1. Вознюк Г. Л. Українська мова (за професійним спрямуванням): Навчальний посібник-практикум / ГЛ. Вознюк, С.З. Булик-Верхола та ін. – Л.: Вид-во Львівської політехніки, 2011. – С. 137 – 140.
2. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 319–325.
3. Іванова І. Б. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / І. Б. Іванова – Х., 2007 – С. 302–304.
4. Капелюшний А.О. Практична стилістика української мови: Навч. посібник. – Л.: ПАІС, 2007. – 224 с.
5. Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. 
/ З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 223–229.
6. Сучасна українська мова: Підручник / О.Д. Пономарів, В.В. Різун, Л.Ю. Шевченко та ін.; За ред. О.Д. Пономарева. – К.: Либідь, 2008. – С. 208 – 237.
7. Українська мова за професійним спрямуванням: Практикум: Навч. пос. / За ред. Т.В. Симоненко. – К., 2010. – С. 168–171.

Матеріали для самостійного вивчення

Синтаксичні норми – це правила побудови та утворення словосполучень і речень. 
СИНТАКСИС (грец. – побудова, поєднання, порядок) – 1) грамат. будова речень та словосполучень і способи поєднання в них слів, а також правила творення й функціонування речень і словосполучень; 2) розділ граматики, який вивчає грамат. будову речень і словосполучень.
Гол. поняттями С. є синтаксичні одиниці, синтаксичний зв’язок, семант.-синтакс. відношення, синтакс. категорія, позиція синтаксична, синтаксична функція. Систему С. найбільшою мірою репрезентує його осн. одиниця – речення, у якому відбито особливості форми й семант. структури синтакс. одиниць і синтакс. категорії конкр. мов. 
С. членують на три взаємопов’язані підрозділи: 1) С. частин мови (прислівних зв’язків, словосполучення); 2) С. речення; 3) актуальний С., 
С. тексту. 
У першому підрозділі вивчаються сполучувальні можливості слова, способи їх реалізації (узгодження, керування, прилягання) і передавані словами семант.-синтакс. відношення (суб’єктні, об’єктні, атрибутивні, адвербіальні
та ін.). У другому підрозділі розглядаються форм.-синтакс. і семант.-синтакс. структура речень, їх комунікат. типи (речення розповідні, питальні, спонукальні), синтакс. категорії речення (предикативність, модальність, час тощо), деривац. відношення між реченнєвими конструкціями, синтакс. зв’язки 
і семант.-синтакс. відношення в простих реченнях і складних реченнях, словоформи і словосполучення в ролі компонентів речення, сукупність модальних, часових та ін. форм речення як його парадигми тощо. У третьому підрозділі описують модифікації речення при його входженні до діалогічного чи монологіч. тексту, правила пристосування речення до контексту й ситуації мовлення. Ці питання вивчають у синхроніч. і діахроніч. аспектах. Синхроніч. аспект стосується розгляду в описових граматиках синтакс. ладу мови в певний момент його розвитку як системи взаємопов’язаних і взаємозумовлених грамат. елементів. Історичний С. вивчає закономірності формування синтакс. будови конкр. мови або групи мов. 
З-поміж синтакс. одиниць виділяють мінім. синтакс. одиницю (компонент речення або словосполучення, члени речення, синтаксеми) і синтакс. одиниці-конструкції – речення і словосполучення, утворені з мінім. синтакс. одиниць. Останні в межах синтакс. одиниць-конструкцій вступають у відповідні синтакс. зв’язки (предикативний, підрядний, сурядний) і семант.-синтакс. відношення (суб’єктні, об’єктні, адресатні, інструментальні, означальні і под.). Речення 
є одиницею повідомлення, синтакс. одиницею з комунікат. функцією. 
Мінім. синтакс. одиниця і словосполучення не належать до комунікат. одиниць, оскільки їхньою функцією є функція номінації (називання). 
ПУНКТУАЦІЯ (середньолат. , від лат. – крапка) – 1) історично сформована в даній мові система правил про вживання розділових знаків, яка разом з орфографією становить правопис мови; 2) розставлення в тексті розд. знаків; 3) т. с., що розд. знаки. 
В основі сучас. укр. П. лежать такі принципи: логічний, або смисловий (роль П. для розуміння писем. тексту), граматичний, точніше синтаксичний (роль П. у синтакс. будові писем. тексту) та інтонаційний (роль П. як показника ритмомелодики мовлення). Ці принципи вживання розд. знаків для членування тексту логічного (виділяти лапками іронічно вжиті слова й цитати, дужками – вставні коментарі до тексту, абзацами – логічно завершені частини тексту), синтаксичного (комою відокремлювати звертання, звороти, вставні слова, підрядні речення тощо) та інтонаційного (позначати коротші паузи комою, довші – крапкою і тире, незакін. думку – трьома крапками, питальну інтонацію – знаком питання, емфатичну (після вигуків і звертань) – знаком оклику) часто перехрещуються, і ті самі знаки виступають у різних функціях. Так, деякі знаки вживаються в ідеографічно-оцінній функції (крапка – при скороченні слова, знак питання в дужках у цитаті як вираз сумніву чи здивування, знак оклику 
в дужках у цитаті як вираз здивування, обурення або підкреслення, що цитоване не є опискою). До лог.-синтакс. членування тексту належить написання слів окремо, разом або через дефіс.
Словосполучення – це синтаксична одиниця, що складається переважно 
з двох повнозначних слів, поєднаних підрядним зв’язком – узгодження, керування, прилягання (М. Плющ, Г. Удовиченко, А. Загнітко, Н. Шведова та ін.).
До словосполучень не належать такі синтаксично нерозкладні (невільні, цілісні) сполучення слів, що виконують синтаксичну функцію одного члена речення:
1) кількісно-іменні сполуки з числівниками або словами кількісної семантики, а також іменниками, утвореними від числівників, чи іменниками 
зі значенням міри, сукупності (десять студентів, багато дівчат, четверо хлопців, сотні людей, чимало громадян, частина творів, пляшка води, зграя вовків, метр шовку тощо);
2) сполуки з часовим значенням, утворені поєднанням слів початок, середина, кінець (край) з формами родового відмінка іменника, напр.: початок літа, середина липня, кінець дня, край села тощо;
3) сполуки зі значенням вибірковості, утворені поєднанням числівників (або займенників) та іменників (або займенників) з прийменниками з (із), напр.: один з учнів, хтось із присутніх, ніхто з нас тощо;
4) сполуки зі значенням сумісності, утворені поєднанням іменників або займенників з прийменником з (сестра з братом, ми з батьком тощо);
5) аналітичні форми часу, способу – дієслова складеної форми майбутнього часу (буду працювати, будемо працювати), форми давноминулого часу (пішов був, пішла була, ходили були), форми умовного способу (узяв би, принесла б) та наказового способу (хай учить, нехай співають);
6) аналітичні форми вищого і найвищого ступенів порівняння прикметників і прислівників (більш вдалий, найбільш доброзичливий, менш яскраво);
7) сполучення слів, що є складеними іменними присудками (буду вчителем, стала співачкою) складеними дієслівними (треба вчитися, хочу малювати, почав готуватися) та складними присудками (повернувся стомленим, стояв зосереджений);
8) сполучення неозначеного займенника хтось (щось) з узгоджуваним словом прикметникової форми, напр.: В таку добу під горою, біля того гаю, що чорніє над водою, щось біле блукає (Т. Шевченко);
9) сполучення слів для характеристики людини, утворені поєднанням словоформ з очима, з носом, з обличчям, віку, зросту та прикметників, що їх пояснюють (з карими очима, середнього зросту, поважного віку тощо);
10) сполучення слів, у яких одне слово своїм лексичним значенням відповідає члену речення, а інше розкриває це значення (літньої пори, о п’ятій годині, в тихому місці тощо);
11) сполуки, головний компонент яких виражений іменником, що називає родове поняття, а залежний – прикметником або дієприкметником на зразок добра людина, вихований студент, улюблена справа тощо. Поза реченням вони функціонують як синтаксично вільні словосполучення, а синтаксичної нерозкладності набувають лише в реченні, причому часто у функції присудка, напр.: Моя бабуся була доброю людиною. Іменники людина, жінка, чоловік, дівчина, хлопець, дитина, справа, річ у складі присудка послаблюють лексичне значення, бо посилюється семантична роль прикметника;
12) сполуки, утворені поєднанням іменників за допомогою прийменників від…до, з…до (від Києва до Лубен, від поля до поля тощо);
13) сполучення слова з метафоричним значенням та іменника (містить образну характеристику предмета), напр.: Плескалось, билося, пливло людських надій ясне крило (А. Малишко).
Синтаксично вільні словосполучення та синтаксично нерозкладні (цілісні) сполучення слів відрізняють від фразеологічних сполучень слів, які є усталеними сполуками, зрощеннями, із втраченими синтаксичними 
й семантичними зв’язками між компонентами, а тому в функціональному плані вони виступають еквівалентами слова (збити з пантелику, точити ляси, сім п’ятниць на тиждень). Фразеологічні сполучення слів, як і цілісні сполуки, виконують функцію одного члена речення, але відрізняються втратою лексичних значень компонентів.
Окрему позицію займають лексикалізовані сполучення слів (Біла Церква, кручені паничі, волоський горіх), які теж виконують синтаксичну функцію одного члена речення, є стійкими сполуками, проте ступінь злиття компонентів у них не такий тісний, як у фразеологізованих сполученнях слів; а також конструкції зі стійкими сполученнями і кальками при дієсловах (брати участь, справляти враження, втратити надію тощо).
Сполучення підметів і будь-якого типу присудків також не виступає словосполученням: це предикативні сполучення слів, специфіку яких становить модально-часовий план. Це структурна основа, граматичний центр двоскладного речення, виражає предикативні відношення. Предикативні сполучення слів відрізняються від синтаксично вільних словосполучень і типом синтаксичного зв’язку (предикативний – підрядний), а також способами (формами) зв’язку (координація – узгодження, керування, прилягання, кореляція).
Не становить словосполучень і сполучникове чи безсполучникове поєднання однорідних членів речення: це сурядні сполучення слів, тому що не виступають складним найменуванням явищ об’єктивної дійсності. 
Від словосполучень вони відрізняються як семантичними, так і структурними ознаками: у словосполученнях наявний підрядний зв’язок, а в сурядних сполученнях – сурядний. Винятком є парні сполучення слів на зразок батько й мати (батьки), чоловік і дружина (подружжя), день і ніч (доба) й т. ін., що утворюють замкнуті сполуки, які виконують номінативну функцію. 
Не виступає словосполученням і відокремлений зворот та означуване ним слово, тому що між ними встановлюються напівпредикативні відношення.
Синтаксична структура словосполучення як наукове поняття становить абстракцію від синтаксичної структури речення. Різні ступені абстракції передбачають різні рівні аналізу словосполучень. 
Типи словосполучень
За характером відношень між компонентами словосполучення поділяються на такі типи: 1) атрибутивні, 2) об’єктні, 3) суб’єктні, 
4) обставинні, 5) комплетивні.
Атрибутивні відношення – предмети та їх ознаки. При атрибутивних відношеннях залежний компонент ССП в межах речення завжди є означенням.
Об’єктні відношення виникають при семантико-граматичній взаємодії компонентів словосполучення.
Суб’єктні відношення виникають у словосполученнях, де залежна форма позначає суб’єкт дії, діяча (іменник або інша субстантивована частина мови).
Обставинні відношення – дії (або ознаки) і обставини, що характеризують дії (або ознаки).
Комплетивні (доповнювальні) відношення виникають в синтаксично-зв’язаних (цілісних) словосполученнях, коли головне слово потребує смислового доповнення. Словосполученн з цими відношеннями переважно виконують роль одного члена речення.
Велика кількість словосполучень може мати синкретичне значення, тобто поєднувати декілька значень, відзначених як основні.
У словосполученні можливі чотири види зв’язку: узгодження (повне//неповне), керування (сильне//слабке, варіативне//неваріативне, опосередковане//безпосереднє), прилягання (власне-прилягання//іменне прилягання), кореляція. Майже кожний різновид підрядного прислівникового зв’язку може оформляти структуру різноманітних у семантичному плані словосполучень.
За морфологією вираження головного компонента словосполучення поділяються на: дієслівні, іменні, прислівникові. За рівнем злитості компонентів ССП поділяють на: а) вільні, б)синтаксично зв’язані, 
в) фразеологічно зв’язані.
Кожна мова має свої особливості вживання прийменників. Навіть 
у близьких мовах, до прикладу в українській і польській чи російській, прийменникові конструкції використовують по-різному. Тому через недостатнє знання українських прийменникових моделей виникає велика кількість помилок у сфері вживання того чи іншого прийменника, особливо це стосується конструкцій із прийменниками по, при, для.
В українській мові прийменник по вимагає після себе залежно 
від вислову або знахідного, або місцевого відмінка для позначення простору (по обидва боки, йти по слідах), часу (по обіді), кількості (по 15 осіб, по 1 чайній ложці), мети (ходити по продукти, йти по лікаря), об’єкта (наказ по інституту, друзі по навчанню, родичі по чоловікові, сльози по щоках, судити по собі), причини (по змозі).
Зауважмо, що в словосполученнях, де можливі кілька варіантів поєднання, треба надавати перевагу безприйменниковим. До прикладу: вулицею та по вулиці, доцільніше вулицею; сходами та по сходах, краще сходами; їхати у трамваї, їхати трамваєм, краще трамваєм.
Але конструкції з прийменником по вживають часто в значеннях 
і відмінках, що суперечать нормативній українській літературній мові і є характерними для суржикового мовлення. Такі помилки найчастіше трапляються в конструкціях:
1) на позначення сфери діяльності, призначення, у відповідних назвах комісій, комітетів, установ, інститутів, конференцій тощо. Тут слід вживати прийменники з, для, у, а не по (директор з матеріально-технічного постачання й транспорту, спеціаліст з обліку й аудиту, комітет з питань технічного регулювання та споживчої політики, комітет з питань регуляторної політики та підприємництва, комісія з регулювання ринків фінансових послуг, державна комісія з цінних паперів та фондового ринку, комісія для врегулювання надзвичайних ситуацій, комісія для вивчення стану справ, комісія у справах молоді, комісія у справах увічнення пам’яті жертв війни та політичних репресій, комітет у справах роззброєння) або безприйменникові словосполуки (комітет захисту прав споживачів, начальник відділу збуту, курси підвищення кваліфікації, відділ примусового збуту);
2) на поєднання прийменника по з іменниками в давальному відмінку замість виправданого в цій конструкції використання в місцевому: треба шукати по книжках (а не по книжкам), визначати по рядках (а не по рядкам), рахувати по копійках (а не по копійкам);
3) з використанням прийменникової замість безприйменникової конструкції на позначення засобів спілкування або з’єднання: треба залізницею (а не по залізній дорозі), факсом, електронною поштою, телефоном (а не по факсу, по електронній пошті, по телефону), достовірними каналами (а не по достовірних каналах). Виняток: по радіо, по телебаченню;
4) з використанням прийменникової словосполуки на місці конструкції з іменником в орудному відмінку для позначення напряму руху (перевагу варто віддавати саме таким конструкціям): йти парком (вулицею, сходами), подорожувати морем (Європою, львівськими вулицями). У разі вживання прийменника по з дієсловами руху таке словосполучення вказує на рух у різні напрями: по саду гуляла, квіти збирала; іти парком (через парк) – гуляти по парку;
5) із «заканням» (механічною заміною прийменника по на за). У багатьох випадках доречно використовувати безприйменникові або інші властиві для української мови прийменникові конструкції: краще вирізнятися ступенем освіченості (а не за ступенем), упізнати по почерку (а не за почерком), судити з публікацій (а не за публікаціями);
6) із суржиковими словосполученнями з по, що збіднюють чи деформують семантичне навантаження конструкцій з іншими прийменниками: треба мешкати за адресою, надсилати на таку адресу, попередити телефоном, зателефонувати на домашній номер (а не мешкати і надсилати по адресу, попередити і задзвонити по телефону, по домашньому номеру), вхід за квитками, запрошеннями, посвідченнями (а не вхід по квитках, запрошеннях, посвідченнях).
Український прийменник при доцільно використовувати, коли розуміють:
просторову близькість (хоч краще вживати тут інші прийменники – поряд, біля, коло): посадити при дорозі;
підпорядкованість або належність комусь, чомусь: центр профорієнтації при навчальному закладі, комісія при Кабінеті Міністрів;
наявність чогось чи вказівку на особу, яка щось має: бути при грошах, гаманець був при мені;
присутність когось: при сторонніх, при друзях (або у присутності сторонніх, у присутності друзів);
обставини, за яких щось відбувається: працювати при світлі;
у значенні «незважаючи на»: при всій повазі до вас я такого зробити не можу.
Український прийменник для доцільно використовувати в конструкціях, що вказують на:
призначення предмета, суб’єкта тощо: корисно для здоров’я, все для праці, кошти для придбання підручників;
призначення дії, спричинення іншої дії або досягнення іншої мети: переобладнання для створення належних умов, діяльність для забезпечення прибутку.
У мові фахівців часто трапляються ненормативні конструкції з прийменником на, наприклад: на слідуючий день (а треба: наступного дня), на протязі року (а треба: протягом року), на цих днях (а треба: цими днями), прилетів на літаку (а треба: літаком), говорити на кількох мовах (а треба: кількома мовами), говорити на українській мові (а треба: українською чи по-українськи), переклад на французьку мову (а треба: французькою мовою), дякуємо на доброму слові (а треба: дякуємо за добре слово).

Питання для самоконтролю

1. Коли і як виникають словосполучення?
2. Як проявляються лексичні значення слів у словосполученнях?
3. Яка різниця між лексичними і синтаксичними словосполученнями?
4. Яка суттєва різниця між узгодженням, керуванням і приляганням як способами граматичного зв’язку?
5. Які помилки трапляються під час побудови підрядних словосполучень і як їх уникнути?

Тренувальні вправи

Вправа 1. Розподіліть запропоновані мовні та мовленнєві конструкції на групи (лексичні, фразеологічні, синтаксичні словосполучення, поєднання слів, що не є словосполученнями): адамове яблуко, Ніна Матвієнко, брати до відома, ключ від квартири, старий лис, нехай виконає, художня рада театру, ласий до меду, поговорити з викладачем, бабине літо, темний ліс, буду піднімати, квіти і дерева, трипільська культура, головні члени речення, дівчина в червоній сукні, листя каштанів, біля будинку, завдяки товаришу, обабіч дороги, підступам наперекір, фахівець з історії, батько приїхав, милити шию, альфа і омега, Чорне море, Молочний Шлях, рубрика закінчується крапкою, навчальна робота, авгієві стайні, зарубіжні країни, заради миру, єднаймось щиро, двічі на рік, хоч подивлюсь, понад берегом.
Вправа 2. Запишіть словосполучення, виділіть головне та залежне слово. Визначте тип підрядного зв’язку в словосполученнях (узгодження, керування, прилягання, іменне прилягання, кореляція). Листя з дерев, схилені верби, працювати щовівторка, знайомий мені, три яблука, мільйон гривень, завмерти від хвилювання, сукня із ситцю, приємний на вигляд, вірити в перемогу, продукція без браку, стежка від порога до воріт, п’яти велосипедів, гучніший голос, охочий до мандрівок, усмішка на вустах, живемо на Україні, кава по-варшавськи, місто Харків, плоди дубів, підніматися вгору, цукерки «Ластівка», інспектор з техніки безпеки, агент у справах продажу, плідно працює, дівчина-студентка, вірний друзям, написав приятелеві, поїзд з Луцька до Києва, зламаний бурею.
Вправа 3. Перекладіть реченні, розкривши дужки. Власні назви поставте в потрібній формі. 1. Мы приближались к древнему городу (Афины). 2. Португальский лайнер «Санта-Мария», направлявшийся из столицы страны (Лиссабон) в Америку, зашел на остров (Мадейра). 3. Пансионат построен близ реки (Истра). 4. Старинный русский город Звенигород стоит на (Москва-река). 5. Выставка картин испанских мастеров была организована в Санкт-Петербурге, в музее («Эрмитаж»). 6. Всеобщее внимание привлекали события на острове (Кипр). 7. В Москву для ведения переговоров по вопросам экономического сотрудничества между Россией и (Республика Куба) прибыла правительственная делегация. 8. Один из московских театров находится на улице (Арбат). 9. На улице (Стретенка) находится модный бутик. 12. Поезд остановился на станции (Трикотажная).
Вправа 4. Перекладіть словосполучення з російської українською мовою. Запишіть україномовний варіант.
Обращаться не по адресу, потерпеть бедствие, на безлюдье и Фома дворянин, быть у власти, иметь влияние, бросить без внимания, не выходить из головы, говорить на многих языках, испытать на своем горбу, обусловливать договором, заблудшая овца, поручаю вам заботы по воспитанию моего сына, плохо заживающая рана, заискивающий человек, по заказу фирмы, заключать договор, играть значительную роль, издеваться над товарищем, изношенная машина, изношенное лицо, изношенный мужчина, изнуренный дорогой, изрытое морщинами лицо, искушенный опытом, в двух километрах от города, хлопать в ладоши, с незапамятных времен, упавшая в обморок, получить звание инженера, рассеяно слушать, приходить в сознание, быть сведущим, не выпускать из своего взгляда, не по силам выполнение задания, старый холостяк, прийти в ярость.
Вправа 5. Відредагуйте текст.
Кожної суботи Гануся слухає свою саму улюблену передачу, яка називається «Давайте танцювати». Це музично-розважальна програма, під час якої лунає танцювальна музика, до речі, в основному англійська. На жаль, доброї української музики не має стільки, скільки б хотілося, принаймі поки що. Тимчасом як українські композитори через різні причини не створюють нових пісень, ринок заполонила чужа музика. Як бачимо, не все благополучно в області вітчизняного шоу-бізнесу. Щоб виправити положеня, слід перш за все працювати організаційно, направляти зусилля на пошук талановитих виконавців, підтримувати їх фінансово тощо.
Ключовим питанням в шоу-бізнесі є вміло організована реклама. При допомозі реклами навіть не дуже талановитий співак може стати популярним або, принаймні, відомим. А це, в свою чергу, принесе користь суспільству, яке знаходиться в полоні хтозна-яких ритмів та ідей.
Вправа 1. Розкриваючи дужки, поєднайте слова зв’язком узгодження. З’ясуйте, які частини мови узгоджуються. Запишіть словосполучення: секретн... штаб-квартира, авторитетн... ООН, ризикован... антраша, стар.. ГЕС, небезпечн... динго, багатообіцяюч... протеже, красив... драпрі, затишн.. кафе-бар, яскрав... індиго, юн... кабальєро, велик... гну, забавн... гризлі, крихітн... колібрі, дотепн... конферансьє, маленьк... кулі, вабляч.. Кіліманджаро, прохолодн... мацоні, поважн... кюре, новеньк... плуг-сіялка, талановит... імпресаріо, соковит... манго, шумн... Осло, матово... габро, сувор... ембарго, зовнішність типов... інженю, маленьк... сабо, огидн... парвеню, будувати велик… медресе, зручн... ножиці-секатор.
Вправа 2. Перекладіть українською мовою словосполучення: 
1) лопнуть со смеху; терпение лопнуло; лопнул стакан; лопнул, как мыльный пузырь; хоть лопни; 2) принять меры; принять во внимание; принять закон; принять (близко) к сердцу; принять к сведению; принять на свой счет; принимать грех на душу; принимать за чистую монету; принимать участие; 
3) мешать карты; мешать кашу; мешать товарищу; мешать краски; не мешай мне; мешать танцевать; не мешало бы выступить; не мешало бы сказать; смешать в одну кучу; мешать работать; мешать кушать; мешать идти; 
4) выходить на улицу; выходить боком; выходить замуж; выходить (выбиваться) из колеи; выходить из долгов; выходить из повиновения; выходить из себя; он вышел из терпения.
Вправа 3. Перекладіть перекладознавчі терміни українською мовою. Дайте визначення цим термінам: общая, специальная и частные теории перевода; контактирующие языки; посредник в межъязыковой коммуникации; переводческие принципы; текстовые сопоставления; теория непереводимости; буквальный перевод; свободный перевод; адекватный перевод; адаптированный перевод; «ложные» друзья переводчика; «ложный» эквивалент; виды переводческой эквивалентности; уровни переводческой эквивалентности; теория закономерных соответствий; типы переводческих трансформаций; лексический вариант; культурно-исторические реалии; перифрастический перевод; обобщённо-приблизительный перевод; прагматика перевода; исходный язык; язык перевода; компенсационные приёмы; смысловая ёмкость текста; модернизация при переводе; нормативные аспекты перевода; семантико-стилистическая модель.

Контрольні завдання

Вправа 7. Відредагуйте словосполучення: без п’ятнадцяти три, біля вісімдесяти відсотків, в довершення до сказаного, виступити в захист, в її склад увійшли, раз в місяць, в 11-ть годин, в порядку денному слідуючі питання, підвищити в посаді, поставити в приклад, приймається в технікум, в ці дні відбудиться засідання, розміщений в 14 кілометрах від міста, отримала підтримку від друзів, завмер від несподіванки, ліки від грипу, задоволений від співпраці, працювати для блага народу, для будь-кого зрозуміло, дозвіл для виїзду, для нас зрозуміло, стосуватися до справи, ідентичної до сучасної концепції, пів до третьої, привітатися до товариша, дотичний з проблемами, відповідно з рішенням, всупереч з чинним законодавством, надсилати 
за адресою, за браком часу, за вимогою контролерів, доглядає за дитиною, послати за хлібом, із-за погоди не відвідали, читаю на англійській мові, 
на власному досвіді знаємо, три метри на секунду, під редакцією професора, 
по всіх питаннях дав відповідь. 
Вправа 4. Випишіть нормативні для офіційно-ділового стилю сполуки.
Правобережна Україна; приймали участь; навів приклади; завідувач кафедри вищої математики; особистий склад; широке розповсюдження; доведеться погодитися; двісті семи; більш серйозний; дві великі різниці; семидесятиметровий кабель; включити в склад; заключити договір; мати авторитет; збільшувати ціни; згоден з умовами; пониження на посаді; прийняти до уваги; прийняти міри; охорона оточуючого середовища; прокинутися 
о восьмій; до п’ятсот років; наукова співробітниця; об’єм рукопису; двоярусне ліжко; самий відомий; два комплекти меблів; семеро учнів; ставитися 
до навчання; призначити старостою групи ДК-11 Бойченко Дмитра Сергійовича; старий рукопис; пара ножиць; Приїхавши додому, у мене появились цікаві ідеї; Наша задача полягає в тому, щоб не допустити збільшенню цін; минулого місяця; воєнна частина; створити належні умови; хутровий комір; за кілька днів; сонячне Сочі; чорною тушшю; шкодувати ресурси.

Тема 2.2 Семантико-синтаксична будова простого речення. Синтаксична група підмета та присудка. Координація підмета і присудка

Питання, що виносяться на розгляд
1. Формально-синтаксична типологія простого речення.
4. Головні члени речення. Підмет і присудок, їх типи. Координація 
на рівні головних членів речення.
5. Загальна характеристика другорядних членів речення. 

Література

1. Волкотруб Г. Й. Стилістика ділової мови: Навч. посіб. – К.: МАУП, 2002. – С. 132 – 140.
2. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 319–325.
3. Іванова І. Б. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / І. Б.  Іванова – Х., 2007 – С. 300–302.
4. Капелюшний А.О. Практична стилістика української мови: Навч. посібник. – Л.: ПАІС, 2007. – 224 с.
5. Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. 
/ З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 221–223.
6. Сучасна українська мова: Підручник / О.Д. Пономарів, В.В. Різун, Л.Ю. Шевченко та ін.; За ред. О.Д. Пономарева. – К.: Либідь, 2008. – С. 208 – 237.
7. Українська мова за професійним спрямуванням: Практикум: Навч. пос. / За ред. Т.В. Симоненко. – К., 2010. – С. 168–171
8. Ющук І. П. Українська мова. – К.: Либідь, 2006. – С. 484 – 528.

Матеріали для самостійного вивчення

Речення – мінімальна комунікативна одиниця, яка оформлена за законами певної мови і є відносно завершеною одиницею спілкування й вираження думки.
Більшість мовознавців як основну ознаку речення виділяє предикативність.
Предикативність – комплексна синтаксична категорія, що виражає співвіднесеність повідомлення з дійсністю і формує речення як комунікативну одиницю.
Реалізується вона в категоріях модальності й синтаксичного часу, які нерозривно пов’язані, тобто комплексність предикативності виявляється в єдності цих двох синтаксичних категорій. Предикативність як граматична категорія охоплює ті особливості речення, що репрезентують повідомлюване як реально здійснюване в теперішньому, минулому чи майбутньому часі або як ірреальне, тобто можливе, бажане тощо. Такі граматичні значення об'єднуються спільним значенням стосунку повідомлюваного до дійсності. Це спільне значення називають модальністю.
Значення модальності нерозривно пов’язане зі значенням часу. Ці категорії мають спеціальні мовні засоби для свого вираження: форми способу 
і часу, спеціальні частки тощо. Якщо реченням з реальною модальністю властива часова визначеність, чітко встановлений часовий план (теперішній, минулий, майбутній час), то реченням з ірреальною модальністю властива часова невизначеність, однак часовий план таких речень уточнюється 
в контексті. Таким чином, синтаксичний час може відповідати і не відповідати морфологічному; поняття синтаксичного часу ширше. Оскільки в українській мові широко використовуються не лише дієслівні, а й бездієслівні речення, то дієслово не є єдиним виразником синтаксичного часу і способу, пор.: Син щасливий – Син був щасливий і Син буде щасливий (реальний час); Син був би щасливий – Хай би син був щасливий! – Хай син буде щасливий!

Формально-синтаксична типологія простого речення
З огляду на наявність головних членів речення та особливості вираження предикативного зв’язку речення поділяються на двоскладні і односкладні.
Прості формально ускладнені речення – речення, у яких наявні однорідні або відокремлені члени речення, а також вставні і вставлені компоненти, звертання.
Наявність відокремлених другорядних членів речення чи однорідних головних або однорідних другорядних членів, а також вставних і вставлених компонентів, що не є членами речення, засвідчує формально-синтаксичну ускладненість простого речення, напр.: Передчуттям любові і добра і в ці рази я тішусь та радію! (М. Вінграновський); Ми, пілігрими вічності, мандрівники, стомилися і дуже хочем пить (Л. Костенко).
Отже, типи простого речення виділяють за наявністю головних членів (двоскладні – односкладні), другорядних членів (непоширені – поширені), необхідних членів (повні – неповні), супровідних членів (неускладнені – ускладнені).
Речення, які називають неповними, широко вживаються у сучасній українській мові, особливо в розмовному та художньому стилях.
Неповні речення – речення, у яких одна з ланок їхньої будови не вимовляється, однак фіксується свідомістю.
Неповні речення класифікують на контекстуальні, ситуативні та еліптичні.
Члени речення – це повнозначні слова, а також сполучення слів, що творять єдине неподільне ціле і, виражаючи певні синтаксичні відношення та перебуваючи у відповідних синтаксичних зв’язках, становлять загальну структуру речення. Двоскладне речення має два граматичних склади – склад підмета і склад присудка. Підмет і присудок, становлячи семантичну основу речення, його предикативне ядро, організуючий центр, називаються головними членами речення. Підмет – це головний член речення, що пов’язаний координацією з присудком і означає предмет, ознака якого виражається присудком.
Координація – це своєрідний зв’язок між головними членами речення, що виявляється в тісному взаємозв’язку і взаємообумовленості форм підмета 
й присудка. Так, у реченнях Я пишу, Ми читаємо форма особового дієслова присудка залежить від займенника-підмета такою самою мірою, як і форма підмета від дієслова-присудка. Отже, компоненти предикативного ядра є водночас і підпорядковуючими, і підпорядкованими.
Підмет – це головний член речення, що пов’язаний координацією 
з присудком і означає предмет, ознака якого виражається присудком. Предметне значення підмета розуміється дуже широко: воно може означати особу, живий чи неживий предмет, явище, абстрактне поняття, що виступає носієм ознаки (дію, стан, якість), позначуваної присудком.
Підмет може бути виражений будь-якою частиною мови, а і може словосполученням. За своєю структурою (будовою) підмет буває простий і складений. Простий підмет виражається одним словом, а складений – словосполученням.
Присудок – це головний член речення, пов’язаний координацією з підметом, що виражає ознаку предмета, названого підметом. Найтиповіша форма присудка – дієслово в особовій формі, що означає дію чи стан суб'єкта, названого підметом.
За структурою розрізняють такі типи присудка: дієслівний простий, дієслівний простий ускладнений, дієслівний складений присудок (стати, почати, перестати, кінчати, могти, сміти, хотіти, зволити, мусити, мати, пробувати, братися, збиратися, намірятися, заходжуватися, уміти, зуміти; зорбовязаний, повинен, змушений, здатний, готовий, рад, ладен, схильний, треба, потрібно, необхідно, варто, сором, можна, жаль тощо); іменний складений (становити, стати, робитися, здаватися, залишатися, вважатися, називатися, уявлятися, являти собою, вважати за тощо), іменний ускладнений (Хотіла б я піснею стати у сюю хвилину ясну; Надія не могла лишатися байдужою), прислівниковий складений (Холодно й лячно людині, коли вона самотня; І так мені чомусь робилося тоскно, так жалко, що світ споганіє), прислівниковий ускладнений (Бійці повинні бути напоготові), бінарний, або складний (Якось надвечір прийшли вони до куреня обмундировані, вимиті, пострижені). Підставою для поділу присудка на дієслівний простий і складені є спосіб передачі (вираження) предметного і граматичного значення. У простому дієслівному присудку предметне і граматичне значення виражені одним словом, а в складеному дієслово-зв’язка і допоміжне дієслово є носіями граматичного значення, а та частина присудка, що стоїть після них, – носієм предметного значення. Простий дієслівний присудок однослівний, а і складений – двослівний. Простий дієслівний присудок виражається дієсловом у формі дійсного, умовного або наказового способу.
Складений присудок може бути дієслівним, іменним, прислівниковим. Складений дієслівний присудок утворюється з двох дієслів: дієслова й особовій формі з послабленим лексичним значенням (зв’язки) та інфінітива. Складений іменний присудок утворюється зі зв’язки та іменної частини. Дієслово-зв’язка бути у формі теперішнього часу (є, єсть) називається нульовою, а присудок вважається складеним з нульовою зв’язкою.
Присудок може бути виражений також двома або кількома повнозначними частинами мови. Такий присудок називається складним (бінарним).
1. Координація присудка й простого підмета. З простим підметом присудок координується за граматичними ознаками (тобто координується в числі, а в минулому часі та умовному способі й у роді). Коли при підметі є кілька означень, що вказують на різні предмети, а підмет стоїть в однині, то в цьому разі присудок має форму множини (тобто координується за змістом): Українська, білоруська мова були найбільш занедбаними серед слов’янських мов. Коли ж підмет виражений збірним іменником або мислиться як щось єдине, тоді присудок стоїть в однині: Українське й польське студентство зустрілося на форумі.
При підметі, вираженому іменником спільного роду, форма присудка залежить від статі особи: Зануда втретє розповідав той самий анекдот. Зануда не могла піти додому, не зрозумівши, що їй сказали дві години тому. 
З підметами – іменниками чоловічого роду на позначення професій, посад жінок – присудок координується за граматичними ознаками, а не за змістом: Касир перерахував гроші (Речення Касир перерахувала гроші розм./ Щоб уникнути двозначності, при таких іменниках треба вживати ім’я та прізвище, що виконує функцію підмета, й тоді присудок координується за змістом: Касир Галина Гринишина перерахувала гроші.
Якщо при загальному іменникові є географічна чи умовна назва, то присудок координується з підметом – загальною назвою: Газета «Поступ» надрукувала виступ депутата. Місто Львів ніби помолодшало.
З підметами, вираженими словами людина, особа, постать тощо, а також із підметами – збірними іменниками чи іменниками сукупності – присудок координується за граматичними ознаками: Особа чоловіка встановлена. Волосся переливалося сріблом.
При підметах, виражених невідмінюваними іменниками або абревіатурами, присудок має таку форму, якої вимагає рід і число іменника.
Підмети, виражені займенниками хто, що, координують із собою присудок у формі третьої особи однини теперішнього часу, а в минулому часі та в умовному способі хто вимагає форми чоловічого роду, а що – середнього: Усі зраділи, а хто й не зрадів, то не показав цього. Що це там таке показалося з-за рогу? Так само координується присудок із займенниками інших розрядів (неозначеними, заперечними), до складу яких уходить хто, що: Дехто вирішив не приходити на збори. Ніщо мене не привабило.
Проте є випадки т.зв. зворотної координації (зворотного узгодження) в реченнях з іменними присудками, за якої на форму дієслова-зв’язки в складі присудка впливає не форма підмета, а форма іменної частини присудка: Хто були ці люди? Якщо функції підмета виконують вказівні займенники середнього роду то, це, то координація присудка також зворотна: Це була видатна постать у нашій культурі.
При підметі – кількісному числівнику – присудок має форму третьої особи однини, а в минулому часі – форму середнього роду: Семеро дійшло до фінішу. Сім дійшло до фінішу. Кілька дійшло до фінішу. Проте тут можлива й форма множини присудка. Однина наголошує на кількості, множина – на матеріальному складі.
Субстантивовані прикметники та дієприкметники у функції підмета координують присудок так само, як і іменники. Якщо субстантивується незмінне слово, то присудок має форму третьої особи однини, а в минулому часі – форму середнього роду: Це «Ура!» линуло звідусіль.
У реченні з простим підметом на форму присудка не впливає відокремлений додаток чи інше відокремлення: Ніхто, крім них, цього не знав.
2. Координація присудка й складеного підмета. Підмет на кшталт «брат із сестрою» координує присудок у формі й однини, і множини. Однина присудка вказує на одного активного суб’єкта дії (власне, тільки він і є граматичним підметом, а іншим іменником чи займенником виражено додаток). Множина присудка вказує на рівноправність двох суб’єктів дії, на їх паритетну участь у виконанні дії: Брат із сестрою пішов у театр. Брат із сестрою пішли в театр. Коли до складу таких підметів, як перший компонент уходить особовий займенник я, ти, він, тоді присудок має стояти в однині: Я зі Степаном пішла в театр. Ти з Оксаною пішов у театр.
З підметом, що складається із числівника та іменника, присудок координується в однині й у множині (Це не стосується тільки тих числівників, які закінчуються на один: П’ятдесят один чоловік працював у полі. П’ятдесят одна особа працювала в полі). Однина присудка наголошує на кількості предметів, а множина – на дії.
Форму однини має присудок, коли числівник у складі підмета вказує на приблизну кількість (уживається зі словами на кшталт більше, менше, близько, понад тощо): Близько тридцяти студентів склало іспит на «відмінно».
Числова частина підмета може бути виражена іменником із числовим значенням (ряд, низка, частина, більшість, меншість, юрба тощо), тоді присудок також має форму однини: Більшість студентів склала іспит на «відмінно». Множину тут маємо тоді, коли:
1) друга частина підмета є багатоелементною (Більшість студентів, аспірантів, викладачів прийшли на мітинг);
2) присудок віддалений від підмета (Більшість студентів, які прийшли на мітинг, проголосували за текст ухвали);
3) присудки однорідні (Більшість шахтарів не підтримали профспілкових лідерів і не розпочали страйку).
Складений підмет може бути виражений словосполученням. Якщо в ньому нема слова у формі Н.в., з яким координується присудок, то присудок стоїть у третій особі однини, а в минулому часі – в середньому роді: «Ой не ходи, Грицю, та й на вечорниці» йде (йшло) на сцені вже другий сезон. Якщо в словосполученні є два іменники в Н.в., то треба додавати слово з родовим значенням, з яким і координувати присудок: Роман «Війна і мир» екранізований декілька разів. При підметах – словосполученнях один одного, один за одним тощо – присудок може мати форму й однини, і множини: Один одного вчить. Один одного вчать.
3. Координація присудка й однорідних підметів. За наявності узагальнювального слова присудок координується з ним. При однорідних підметах (без сполучників), виражених формою однини, присудок стоїть у множині або в однині (за прямого порядку слів – у множині). Множина присудка обов’язкова за прямого порядку слів при підметах – назвах осіб: Іван, Петро пішли додому. З підметами – назвами не осіб – присудок координується за змістом або з найближчим підметом: Сатира, гумор виявлються (-ється) в тексті. Ті самі правила регулюють і випадки, у яких підмети поєднані єднальними сполучниками. Якщо перед однорідними підметами є означення, виражене займенником кожний, то присудок має форму однини: Кожний студент, аспірант має пам’ятати про це.
Якщо використано розділові сполучники, то присудок має форму однини: Іван чи Петро пішов додому раніше. Якщо підмети при цьому виражені іменниками різних родів або чисел, то присудок має форму множини: Іван чи Галя пішли додому раніше.
За використання протиставних сполучників присудок координується в числі й роді з найближчим підметом (Прийшов Іван, а згодом усі його брати); якщо при підметі є заперечна частка не, то присудок координують з реальним суб’єктом, дія якого стверджується: Нарис, а не стаття став предметом аналізу.
4. Узгодження означення та прикладки з означуваним словом. Здебільшого означення узгоджується в роді, числі й відмінку з означуваним словом. Іменники особа, персона, назви професій узгоджуються за граматичним принципом: Наталія Сергіївна – наш директор. Степова – молодий професор. Інколи означення стосуються прізвища, тому й узгоджуються з ним: Горезвісна доцент Н. Андрєєва не може «поступатися принципами».
При однорідних членах означення, яке стосується двох іменників, може стояти в однині й у множині. Однину використовуємо тоді, коли за змістом ясно, що означення пояснює два іменники. Якщо ці іменники належать до різних родів, то означення узгоджується з найближчим іменником: Наша література й мистецтво.
При одному іменникові може стояти кілька означень. Якщо вони перелічують різновиди предметів, то іменник може мати форму й однини, і множини. Однина іменника: 
– вказує на зв’язок означуваних предметів, зокрема термінологічний, на їх семантичну близькість (доконаний і недоконаний вид); й уживається, коли означення поєднані протиставними чи розділовими сполучниками (дубовий або буковий листок; дубовий, а не буковий листок); 
– уживається здебільшого при означеннях, виражених займенниками або порядковими числівниками (третій і четвертий курс; твій і мій друг; той і цей комп’ютер). Множина іменника підкреслює наявність декількох предмтів, істот, зокрема й за вживання порядкових числівників: Гарний і розумний хлопці. Перший і другий призи. При постпозитивних означеннях іменник стоїть у множині: роди чоловічий і жіночий; комп’ютери перший і другий; зошити той і цей.
Прикладка з означуваним словом узгоджується у відмінку, коли це:
– чоловічі чи відмінювані жіночі прізвища (студентові Петренку, студентці Петришиній);
– назви населених пунктів (крім складених назв та вживаних нечасто іншомовних назв маловідомих населених пунктів) (до міста Львова, але до міста Кривий Ріг, до міста Аахен).
Не узгоджуються у відмінку:
– назви станцій (до станції Львів);
– назви гір, островів, мисів, озер та ін. (до гори Говерла, на острові Куба);
– умовні назви (газет, книг, готелів, суден, підприємств тощо) (до готелю «Космос», на шахті «Гігант», газеті «Поступ»);
– астрономічні назви (на планеті Земля);
– офіційні назви держав чоловічого роду (офіційні назви держав жіночого роду здебільшого узгоджуються) (до Республіки Парагвай, до Ісламської Республіки Пакистан, до Князівства Ліхтенштейн, але до Республіки Франції, до Республіки Польщі, до Республіки Куби).

Питання для самоконтролю
1. Що таке речення?
2. Якими трьома основними ознаками речення відрізняється від слова й словосполучення?
3. Що таке член речення і чим він відрізняється від повнозначного слова? Яких правил слід дотримуватися, визначаючи члени речення?
4. Що таке предикативний центр, як він виражається і яка його роль у реченні?
5. Як будується речення навколо предикативного центра?
6. Як відбувається координація підмета з присудком?
7. Як може позначатися пауза між групою підмета і групою присудка?

Тренувальні вправи

Вправа 1. Знайдіть допущені помилки в координації підмета з присудком, поясніть їхню суть. 1. Лікар Обласної студентської лікарні Петрова О. І. нагороджений грамотою за сумлінне ставлення до роботи. 2. Більшість робіт О. О. Потебні (десятки книг та сотні статей) присвячена дослідженню граматики української мови. 3. Більшість групи виконали завдання достроково. 4. Я і пес йшов лісом. 5. Багато визначних політичних, культурних і наукових діячів нашої країни закінчило Києво-Могилянську академію. 6. Кожний із учнів змушені були сплатити за підручники в цьому навчальному році. 7. Річка Дніпро розлився і вийшов за свої береги. 8. Скільки людей довірило їй свої таємниці, плакало в неї на руках! 9. Відоме видавництво України – «Наукова думка» – надрукувала серію книг про українських учених. 10. Завод-лабораторія виконала термінове замовлення. 11. Сьогодні містом їздять понад двісті маршруток, завдяки чому отримали роботу понад півтори тисячі чоловік. 12. Більшість підприємств простоюють. 13. Відмінники дивилися на свого вчорашнього побратима співчутливо, а ті, хто вчились через пень-колоду, з радістю чекали на те, що їхнього полку прибуде.
Вправа 2. Перекладіть подані речення українською мовою, добираючи правильну форму дієслова. 1. Секретарь (выдал, выдала) нам нужные справки [йдеться про особу жіночого роду]. 2. «Война и мир» (написан, написана, написано) Л.Н. Толстым. 3. Недавно в институте (открыта, открыто) кафе-столовая. 4. Никто, даже самые сильные ученики, не (мог, могли) решать эту трудную задачу. 5. Правление спортивного клуба, в том числе председатель и его заместитель, отлично (справляется, справляются) со своими обязанностями. 6. Администрация школы, особенно директор и его заместитель, много (сделала, сделали) для организации летнего отдыха детей. 
7. НИИ (получил, получило) заказ на разработку новых строительных материалов. 8. В продаже (имеется, имеются) в большом выборе цветы, семена, саженцы. 9. Брат и сестра (поможет, помогут) мне сделать уроки. 10. Мать с детьми (уехала, уехали) в деревню. 11. Такси (стоял, стояло) у ворот дома. 
12. Эти пол-арбуза, как дети сразу догадались, (был, было, были отложен (-ы)) для них. 13. Пятерка истребителей (сопровождала, сопровождали) эскадру. 
14. Много выпускников нашей школы (пошло, пошли) работать на автозавод. 15. На экскурсию (пошло, пошли) всего десять человек. 16. Тысяча солдат (бросилось, бросилась, бросились) в атаку. 17. Двадцать две тетради, проверенные учителем, (лежало, лежали) в шкафу. 18. Ряд столов (стоял, стояли) посередине комнаты. 19. На конференцию (прибыл, прибыли) двадцать один делегат.
Вправа 3. Виправте помилки, допущені у вживанні прийменникових конструкцій.
Згідно поданої заяви. Відповідно з інструкцією. Не дивлячись на зміну 
у регламенті. Комісія по складанню проекту постанови. У відповідності 
з наказом. По закінченню зборів. Заходи по дотриманню чинного законодавства. Згідно до запропонованого списку. У залежності від виду документа. По формі документи бувають стандартні й індивідуальні. Тексти документів складаються по затвердженій формі. Менеджер по збуту товарів. Сертифікат по будівництву і спорудженню будівель. Ділові пропозиції по міжнародному бізнесу для серйозних людей. Відкрите акціонерне товариство 
по газопостачанню та газифікації «Харківгаз» встановлює побутові лічильники газу. Понад 20 моделей телефонів по ціні 1 гривня. За довідками звертатись 
по телефону. Імміграція в США по програмі «Зелена карта». «Японська Каблучка» для схуднення останніми роками була популярна по всьому світі.
Вправа 4. Виправте порушення порядку слів у реченнях.
Комп’ютери атакують віруси. Мерія планує фарбувати фасади будинків 
у центрі Харкова разом з власниками перших поверхів. Кожен Новий рік зустрічає по-своєму. Незважаючи на спотворене обличчя, медики запевняють, що він здоровий. Увечері, 2 вересня, в одній із квартир на вулиці Зеленій 
у Львові, яка належить 21-річному безробітному львів’янину, спалахнула пожежа. Урожай збирає новий комбайн. Ми повідомили про злочин прокурора.

Контрольні завдання

Вправа 1. У запропонованих реченнях узгодьте підмет із присудком: 1. Сорок один працівник підприємства отримав (отримали) премію з нагоди професійного свята. 2. Решта квитків на денну виставу вмить щезла (щезли) з каси. 3. Виповнилося (виповнилися) чверть віку літературному об’єднанню «Вись», що діє при редакції газети “Червона зірка” Новомиргородського району на Кіровоградщині. 4. Зрештою, при моїх заняттях та  захопленнях ці три місяці  промайнуло (промайнули) як один день. 5. Знову кілька осіб відійшло (відійшли). 6. До студентських лав вступає (вступають) 2,5 тисячі осіб. 7. Уже надійшло (надійшли) півтори тисячі заявок на цю машину. 
8. Кілька автомашин з курсантами на околиці роз’їхалося (роз’їхалися) в різні боки. 9. Більшість студентів, аспірантів, викладачів прийшла (прийшли) на мітинг. 10. Більшість студентів, які прийшли на мітинг, проголосувала (проголосували) за текст ухвали. 11. Більшість шахтарів не підтримала 
(не підтримали) профспілкових лідерів і не розпочали страйку.
Вправа 2. Відредагуйте речення, у яких допущено помилки. 1. Графік чергування змінено керівником напередодні свят. 2. На нашому подвір’ї посаджені кущі калини й горобини. 3. Багато людей підпушували землю навколо кожного деревця.. 4. Люди, хто знали, мовчали та примічали. 5. Суддя Петренко ухвалила вирок. 6. УАН був заснований 1918 року за сприяння гетьмана Павла Скоропадського. 7. Сочі витягнулися понад берегом Чорного моря. 8. Сидять собі, розмовляють, а дехто й куняють. 9. Для того, щоб підготувати дисертацію, аспірантом було використано комп’ютерну базу данних університету. 10. Постанова прийнята одностайно. 11. Бійців було виснажено після важкого бою. 12. Низка заходів, які спрямовані на укріплення дисципліни серед учнів, вживається адміністрацією школи. 13. Два роки мого життя викреслені. 14. Мільйон глядачів відвідало художню виставку. 15. За великим столом сиділи шестеро. 16. Інтеллегенція, і особливо – найкраща її частина – зразкові письменники – завжди вважалися охоронцями чистоти літературної мови. 17. Директором підписано наказ. 18. Банківськими працівниками повинна аналізуватися фінансова спроможність емітента. 19. Чинним законодавством регулюється порядок створення та використання статутного і резервного капіталу. 
20. Для продовження будівництва будуть залучені додаткові кошти. 21. У процесі обчислення відповідного показника була використана  розрахункова сума резерву.
Вправа 3. Знайдіть помилки, пов’язані з координацію підмета 
і присудка. Виправте речення.
Я з друзями відпочивали в оздоровчому таборі м. Алушта. Більшість молодих подружніх пар хотіли б мешкати окремо від батьків. За кордоном працюють велика кількість наших співвітчизників. У парламенті більшість депутатів вдягають маску. Тріо «Крайня хата» намагалися бути схожими 
на тріо «Либідь». До підйому залишилися три години. ООН провів чергове засідання. Цю пропозицію підтримали більшість присутніх. У святковому концерті беруть участь багато знаних молодих співачок. Ще багато людей не володіють економічними знаннями. У цих акціях візьмуть участь близько десяти тисяч людей. Більш ніж половина вступників цього року були добре підготовлені з усіх дисциплін.
Вправа 4. Відредагуйте текст.
Чорноморський курорт Затока – самий луччий студентський віддих.
Чорноморський курорт ЗАТОКА – інтенсивно зростаючий туристичний та оздоровчий центр України. Курорт знаходиться в п’ятидесяти кілометрах 
от міста Одеси. Мальовнича місцевість, яка знаходиться між Чорним морем, Дністровським лиманом та соленими озерами завжди була елітним містом відпочинку: простір, ярке сонце та тепле море, мікроклімат лиману, який впитав до себе всі аромати південого степу. Сприятливе географічне положення, віддаленість від промислових центрів та повна відсутність промислових підприємств дозволило курорту стати одним із самих екологічних міст на Чорноморському побережжю. Положисте дно на всій довжині піщяних пляжей створюють прекрасні умови для купання.
Колоритні ринки, на яких можливо купити все, що небхідно туристу, 
а також надзвичайно смачні фрукти, овочи, рибу, відмінне вино внесуть темпераментні південні фарби у яскравий відпочинок.
Численні бари, кафе, бунгало на самому березі моря по доступним цінам працюють до півночі. Нічні клуби с сучасним рівнем світла та звука, працюють до самого ранку. Ви маєте можливість зустрітися с кращими командами КВК: «95 квартал», «Три товстуни», «Уральські пельмені», «ЧП» та ін. Оригінальні вечірки, карнавали, фестивалі наповнять ваш відпочинок новими знайомствами та яскравими враженнями. Для тусовщиків є кафе та великий нічний клуб, куди на весь період відпочинку вхід для Вас безкоштовний. На курорті кожен має можливість вибрати розвагу по своєму смаку та бажанню. У день на пляжі можна покататися на водному мотоциклі, одержати уроки серфінга, пограти в пляжний волейбол та футбол, а в вечері співати с друзями в карооке, пограти в тенніс й більярд. Екскурсії до Одеси та в Білгород-Дністровську фортецю додадуть відпочинку пізнавальний елемент.
Дух студентства та самостійності на базі відпочинку має національний колорит та представлен студентами з Білорусії, Росії та всіх областей України.
Двохповерхові будиночки для студентів мають кімнати на 2-4 чоловіка (зручність загальна) так і окремі котеджі для елітного відпочинку (душ та туалет на блок із двох кімнат) і все по доступним цінам. Триразове харчування задовольнить смаки і гурманів.
Минулим літом з нами в Затоці віддихало більш чим 3000 студентів. 
В цьому році більш чим 1500 студентів віддихало з нами в Закарпатті, на базі Відпочинку «Ялинка». Станьте членом студенського клуба відпочинку «Південна ліга КВК».
СУПЕРПРОПОЗИЦІЯ: кожний, хто буде з нами в Затоці літом, має можливість купити путівку на зимній відпочинок на базі «Ялинка» всього за дві тисячі гривен!
Потрібна інформація о цінах, заїздах та другі запитання в вашому профкомі.
Звоніть, пишіть, а краще приїзжайте.

Тема 2.3 Просте ускладнене речення

Питання, що виносяться на розгляд
1. Однорідні члени речення. 
2. Речення зі звертанням. 
3. Речення зі вставними словами, словосполученнями, реченнями, їх значення. Речення з відокремленими членами. 

Література

1.	Вознюк Г. Л. Українська мова (за професійним спрямуванням): Навчальний посібник-практикум / ГЛ. Вознюк, С.З. Булик-Верхола та ін. – Л.: Вид-во Львівської політехніки, 2011. – С. 145 – 149.
2.	Волкотруб Г. Й. Стилістика ділової мови: Навч. посіб. – К.: МАУП, 2002. – С. 132 – 140.
3.	Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 319–325.
4.	Іванова І. Б. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / І. Б. Іванова – Х., 2007 – С. 308–312.
5.	Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. / 
З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 216–221.
6.	Наконечна Г. В. Сучасна українська мова: синтаксис: Конспект лекцій. – Л.: Вид-во Нац. ун-ту «Львівська політехніка», 2009. – 56 с.
7.	Терлак З.М. Українська мова: Збірник вправ із синтаксису та пунктуації. – Л.: Світ, 1999. – 224 с.
8.	Українська мова за професійним спрямуванням: Практикум: Навч. пос. / За ред. Т.В. Симоненко. – К., 2010. – С. 168–171.

Матеріали для самостійного вивчення

Ускладнене просте речення – синтаксична конструкція з однією синтаксичною основою (підметово-присудковим центром), яка може розгортатись у складне речення.
До ускладнених належать речення з однорідними членами, з відокремленими членами, а також внесення – звертаннями, вставними і вставленими словами й реченнями, словами-реченнями, вигуками.
Граматичними показниками ускладнення виступають сполучники (і, та, або, тобто, а саме тощо), окремі прийменники (крім, замість, незважаючи на, завдяки та ін..), прислівники (зокрема, особливо, наприклад тощо), а також інтонація й порядок слів. На письмі ускладнення позначаються розділовими знаками: комами, парними комами, тире, паринмми тире, крапкою з комою, дужками.
Ускладнена частина є засобом виділення, підкреслення важливих у смисловому й стилістичному відношенні компонентів речення, засобом передавання додаткової інформації, засобом увиразнення всього висловлювання.
Однорідними називаються члени речення, що виконують однакову синтаксичну функцію і характеризують спільний для них член речення. Однорідними можуть бути як головні, так і другорядні члени речення, наприклад: Президент в інтерв’ю з журналістами прокоментував останні політичні події у країні та спростував повідомлення деяких ЗМІ щодо кадрових змін в органах державної влади; Державні гарантії та відносини, пов’язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, Законом України «Про відпустки», КЗпП України, іншими законами та нормативними актами України; Спеціальні економічні зони забезпечують високі темпи промислового виробництва, впровадження новітніх технологій, динамічний розвиток соціальної сфери.
При використанні однорідних членів речення треба враховувати їх значеннєву співвіднесеність. Однорідними членами речення не можуть бути слова, які виражають родові та видові поняття, як у реченні: На другому поверсі універсаму можна придбати найрізноманітніші парфумерні вироби, освітлювальні прилади, господарські товари, іграшки, засоби для догляду за шкірою, шампунь, зубну пасту тощо. Поняття парфумерні вироби включає поняття шампунь, зубна паста, засоби догляду за шкірою, тому об’єднання їх в один ряд є неправильним. Тобто однорідні члени речення мають позначати однорідність, а не простий перелік.
Як однорідні члени речення не можуть використовуватися слова, які виражають перехресні або різнопланові поняття, як-от: Наш інститут і його професорсько-викладацький склад досягли значних успіхів у роботі (Викладацький склад є частиною інституту); Бібліотека поповнилася 2 новими працівниками, комп’ютером, численними довідниками, енциклопедіями, підручниками (Люди стоять в одному ряду з предметами).
Необхідно враховувати не лише логічні зв’язки однорідних членів, а й їхню лексико-граматичну сполучуваність з іншими словами у реченні. Порушення лексичної сполучуваності однорідних членів знаходимо у такому реченні: У разі проведення адміністративного огляду у зв’язку зі скоєнням адміністративного правопорушення про це складається протокол або запис до протоколу про порушення. Помилка полягає у тому, що один із однорідних членів речення (протокол) може сполучатися із словом складається, тоді як запис не складається, а вноситься до протоколу. Отже, правильним буде таке речення: У разі проведення адміністративного огляду у зв’язку зі скоєнням адміністративного правопорушення щодо цього складається протокол або вноситься запис до протоколу про порушення.
Помилки у вживанні однорідних членів речення можуть бути пов’язані з порушенням норм керування. Не можна вживати один додаток, який стосується кількох однорідних членів речення, якщо вони вимагають різного відмінка залежного слова. Розглянемо три речення: 1) Рада акціонерного товариства контролює і регулює діяльність правління; 2) Одним із обов’язків головного бухгалтера є нарахування і виплата винагород працівникам підприємства; 3) Ми цінуємо і пишаємося нашими ветеранами. Перші два речення є правильними, оскільки однорідні члени речення в них мають однаковий характер керування (контролювати і регулювати що?, нарахування і виплата чого?). Порушення лексико-граматичної сполучуваності відзначається у третьому прикладі. Помилка виникла внаслідок того, що при двох однорідних членах речення, які вимагають різного відмінка керованого слова (цінуємо кого?, пишаємося ким?) стоїть один додаток. Різний характер керування обов’язково повинен бути врахований при побудові цієї конструкції. Виправити речення можна за допомогою займенника, що замінює слово ветерани: Ми цінуємо наших ветеранів і пишаємося ними.
Однорідні члени речення можуть уживатися з узагальнюючими словами. Значення узагальнюючих слів має включати значення всіх слів, що є однорідними членами речення: Хімічній чистці не підлягають такі вироби: хутряні речі кустарної вичинки, старі речі, пошкоджені міллю, килими кустарного виробництва та ін. Порушується ця вимога у такому реченні: Нова аптека пропонує широкий вибір лікарських засобів, як-от: пігулки, настоянки, бальзами, мазі, гелі, грілки, гірчичники, медичні довідники тощо.
Однорідні члени речення вживаються у тій само формі, що й узагальнююче слово, наприклад: Трудова угода повинна містити такі реквізити: дату і місце складання, зміст угоди, юридичні адреси сторін, печатку підприємства. Узагальнююче слово реквізити стоїть у знахідному відмінку, таку ж форму мають й усі однорідні члени речення.
Наведемо основні правила вживання прийменників та сполучників при однорідних членах речення.
1. Однакові прийменники можуть повторюватися або не повторюватися перед кожним однорідним членом речення, наприклад: Конфлікт розглядатиметься у примирній комісії або у трудовому арбітражі; За рік до закінчення навчання замовники подають вузу – виконавцю державного замовлення інформацію про перелік місць працевлаштування та про умови, які будуть створені випускникам; Венецію Гете назвав мрією, що зіткана з води, землі і повітря (В. Врублевська); У разі продажу товару за зразками, каталогами, поштою гарантійні строки обчислюються з дня доставки товару; Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
2. Прийменники не упускаються:
а) якщо однорідні члени речення вимагають різних прийменників: Закон «Про рекламу» містить спеціальні правила для реклами на транспорті та в кінотеатрах; Ця стаття передбачає покарання за порушення тиші на вулицях, площах, у парках, гуртожитках, житлових будинках та інших громадських місцях; Існує ряд робіт, передусім з підвищеною небезпекою: в електроустановках, на висоті, в колодязях, де правилами передбачене обов’язкове призначення відповідальних за безпечне виконання робіт;
б) при однорідних членах речення, пов’язаних повторюваними (і —і, ні — ні, то — то, або — або, чи — чи) або парними (не тільки —але й, не стільки — скільки, як — так і) сполучниками: Спасибі тобі, щирий мій друже, і за папір, і за лист твій, ще кращий паперу (Т. Шевченко); Для Віті це вже було не новина, а я витріщав очі і на конку, і на трамвай, і на поодинокі автомобілі, яких ще зроду не бачив (Б. Антоненко-Давидович); У Законі «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» простежується орієнтація не тільки на соціальну функцію трудового права, а й на функцію виробничу; Складалося враження, що плете він свої кошики не стільки для ярмарку, скільки для власної втіхи (О. Гончар); Не так від роботи, як від глухого внутрішнього хвилювання, дівчина почувала себе до краю стомленою 
(В. Підмогильний);
в) при однорідних членах речення, значно поширених залежними словами: Моральна шкода може проявлятися у приниженні честі, гідності або ділової репутації, у порушенні нормальних життєвих зв’язків через неможливість продовження активного громадського життя, у моральних переживаннях у зв’язку з ушкодженням здоров’я, порушенням права власності тощо; Директор розповів про роботу всіх, без винятку, підрозділів підприємства у третьому кварталі цього року і про перспективи розвитку на наступний рік.
3. Частини парних сполучників (не тільки... але (а) й, не лише... а й, не стільки... скільки) повинні стояти безпосередньо перед однорідними членами речення, наприклад: Людину можна образити не тільки словом, але й дією. Ми маємо претензії не стільки до працівників цеху, скільки до його керівництва. Це правило порушується у таких реченнях: Директор не лише піклується про виробництво, а й про людей, що працюють на підприємстві. Директор піклується не лише про виробництво, а й виявляє увагу до людей, що працюють на підприємстві. Однорідними членами у першому реченні є додатки виробництво і людей, у другому — присудки піклується, виявляє увагу, отже частини сполучника мають стояти безпосередньо перед цими словами: Директор піклується не лише про виробництво, а й про людей, що працюють на підприємстві. Директор не лише піклується про виробництво, а й виявляє увагу до людей, що працюють на підприємстві.

Відокремлені означення

Якщо означення стоїть безпосередньо перед означуваним іменником (або перед сполученням прикметника з іменником) і не має обставинного відтінку, то воно не відокремлюється: Омиті росами квітки розтулюють повіки 
(В. Сосюра). 
Не відокремлюється одиничне непоширене означення, яке стоїть безпосередньо після означуваного іменника, якщо воно не має обставинного відтінку: На київських вулицях шумних каштани давно одцвіли (М. Рильський).
В інших випадках узгоджене означення звичайно відокремлюється, зокрема якщо воно:
а) стосується особового займенника я, ти, він, вона, воно, ви, вони або зворотного себе: Гордий і волелюбний, він нагадував сокола (А. Шиян); іноді займенник може бути пропущений: Малий, сиджу біля вікна і всього боюсь 
(Є. Гуцало);
б) поширене й стоїть після означуваного слова: Лиш народи, явлені у Слові, достойно жити можуть на землі (Л. Костенко); таким відокремленим поширеним означенням може бути й вказівне слово з підрядним означальним реченням: І дівчина несамохіть материні слова згадувала, ті, що вона ще малою чула (Б. Грінченко); 
в) від означуваного слова відділене іншими членами речення: Налита сонцем і вітрами, хлюпоче веслами весна (М. Стельмах);
г) має обставинний відтінок (до нього, крім питання який?, можна поставити ще питання чому? за якої умови? незважаючи на що?, і стоїть воно переважно на початку речення): Стривожені світлом, звірятка заворушилися, збилися в одну купку (О. Донченко). У червонім намисті, зав'язана великою хусткою, Марта була б дуже гарною молодицею (І. Нечуй-Левицький).
Два або більше непоширених означень після означуваного слова обов'язково відокремлюються лише тоді, коли перед означуваним словом уже є узгоджене означення: Досвітні огні, переможні, урочі, прорізали темряву ночі (Леся Українки)
Якщо такого означення перед означуваним словом немає, то таке відокремлення необов’язкове: 3 новим роком побажаю я нам долі тихої, погожої та роботящої (М. Коцюбинський) Але відповідно до змісту за бажанням автора означення може й відокремлюватися: Небо, ясне й бірюзове, рідко бачили мандрівники (О. Донченко). У реченні Вночі повалив сніг, тихий, густий (Григорій Тютюнник) такі відокремлені означення за своєю синтаксичною роллю наближаються до значення складних присудків: Сніг повалив тихий, густий.
Проте не відокремлюються означення, якщо вони за змістом невіддільні від слів, яких стосуються: Думка невідступна, пекуча, ятрівна заволоділа всім її єством (А. Шиян). Без цих означень висловлювання втратило б свій основний зміст.
Від означення треба відрізняти виражений дієприкметником або прикметником присудок, який ніколи не відокремлюється: А навкруги вся ніч переповнена розміреним шумом хлібів (О. Гончар). 
На письмі відокремлені означення звичайно виділяються з обох боків комами. Але якщо автор хоче надати їм особливого значення, то вони виділяються тире: Мій стан був подібний до сну — тяжкого, болючого, тим більш болючого, що без мрій (І. Франко). У неї в хаті завелось багато всяких вузликів – великих і малих – раз у раз щось сушилося на вікнах 
(М. Коцюбинський). Згори мені було видно все село – велике, незграбно розкидане між яругами та спадистими косогорами (Григорій Тютюнник).
Відокремлюватися (як інтонаційно, так і пунктуаційно) може й такий різновид означення, як прикладка. В одних випадках відокремлені прикладки мають тільки атрибутивне значення, в інших до нього приєднуються різні обставинні відтінки, що пов’язано з лексичним обсягом відокремлюваної конструкції, а також місцем її щодо означуваного (пояснюваного) слова, його морфологічною природою. Відокремлюватися можуть і препозитивні, і постпозитивні прикладки, як поширені, так і непоширені, що виражені іменником чи субстантивовано або словосполученням. Основне (атрибутивне) значення відокремленої прикладки нерідко ускладнюється додатковим обставинним значенням.
Найчастіше відокремлюються:
1) поширені прикладки, що стоять після власної назви: Ярина, Дмитрова мати, звеліла йому сидіти дома; Сергійко, Василів хлопчик, трохи старшенький од неї; поширені прикладки, що стоять після означуваного слова: Він Пушкіна, вигнанця і співця, Приймав колись;
2) пре- і постпозитивні прикладки, що відносяться до особового займенника: На ослінчику вона, матуся, сидить; Він бо, той Роман, не такий уже поганий;
3) прикладки – власні назви при загальній назві: Потім устав із свого місця найстарший у зборі, Захар Беркут; 
4) прикладки – загальні назви при власній назві: А на Катерину, на дитя своє єдине, тільки поглядає;
5) прикладки, які приєднуються до означуваного слова (іменника) за допомогою сполучників або, чи, тобто, цебто, як: Вальдшнеп, або лісовий кулик, – благородна птиця темно-рудуватого кольору, з довгим дзьобом і довгими ногами. 
Розгорнуті прикладки зі сполучником як відокремлюються не завжди: якщо перед прикладкою стоїть сполучник як і він не має відтінку причинності, то кома перед ним не ставиться і прикладка з пояснювальними словами не відокремлюється: Мова як особлива система знаків; Предикат як центральна синтаксема речення.

Відокремлені обставини

Відокремлені обставини – це виділені за допомогою інтонації і пунктуації члени речення, що виступають у функції різних обставин. Морфологічно відокремлені обставини виражаються: а) дієприслівниками або дієприслівниковими зворотами, тобто дієприслівниками разом з пояснювальними словами; б) прийменниково-відмінковими формами іменників; в) прислівниками.
Найпоширенішим різновидом відокремлених обставин є дієприслівниковий зворот. 
Дієприслівниковий зворот – напівпредикативна відокремлена конструкція, що складається з опорного дієприслівника і залежних від нього компонентів. 
Напівпредикативні звороти – синтаксичні сполуки дієприслівників, дієприкметників, прикметників та ін. форм із залежними від них словами 
в структурі ускладненого простого речення, які виражають додаткові повідомлення й набувають за допомогою відокремлення синтаксичної автономності й комунікативної значущості. У формально-синтаксичному плані дієприслівниковий зворот підпорядковується підметово-присудковій основі простого речення або присудкові. Він стоїть у позиції обставини, відтворюючи формальні і семантичні особливості цього другорядного члена речення.
Відокремлюватися можуть також обставини, виражені дієприслівниками без пояснювальних слів. Найчастіше це буває, якщо:
1) дієприслівник у реченні стоїть перед дієсловом: Над висотою ракети хотіли сягнути неба і, знесилившись, гнулися і вмирали, розсипаючись холодним сяйвом;
2) у реченні є два або кілька дієприслівників, що залежать від одного дієслова: Щохвилі творим ми нове життя, йдучи, співаючи і мислячи.
Якщо одиничний дієприслівник стоїть після дієслова і має значення обставини способу дії, він не відокремлюється, оскільки рівнозначний звичайному прислівнику: Співають ідучи дівчата; Гуркіт канонади ревів не перестаючи.
Нерідко відокремлюються обставини, виражені іменниками в непрямих відмінках з прийменниками, які можуть бути як непоширені, виражені одним іменником з прийменником, так і поширені пояснювальними словами. Обставини, виражені іменниками в непрямих відмінках з прийменниками, відокремлюються тоді, коли їх треба виділити серед інших членів речення, надавши їм більшого семантичного навантаження. В усному мовленні відокремлення здійснюється за допомогою пауз та підсилення логічного наголосу, а на письмі – комами.
Обставини, виражені іменником, можуть стояти на початку, в середині і 
в кінці речення. Завжди відокремлюються обставини зі значенням допустовості, виражені іменником із прийменником незважаючи на, наперекір, усупереч: Всупереч зовнішній легковажності, Люба напрочуд чесно уміла зберігати таємниці; Сікач, незважаючи на свою чималу вагу і короткі ноги, дуже прудко бігає. Нерідко також відокремлюються обставини: 1) місця, виражені іменником з прийменником, що уточнюють значення попереднього обставинного слова: Там, за горами, давно вже день і сяє сонце; Край шляху,
 в долині, догоряє вогнище;
2) часу, виражені іменником з прийменником, що також уточнюють значення попередньої обставини: Це було літом, саме в жнива;
3) причини, виражені іменниками з прийменниками завдяки, за, внаслідок, згідно з: Завдяки масовості, кольоровій кінематографії судилося зіграти незрівнянну роль в задоволенні складних естетичних потреб.

Відокремлення додатків
Відокремлені додатки – це виділені інтонаційно (а на письмі за допомогою пунктуації) відмінкові форми іменників з прийменниками чи прислівниковими сполученнями (крім, опріч, за винятком, замість, на відміну від, включаючи), які мають значення включення, винятку, заміни. Відокремлення додатків пов’язане з їх семантичним навантаженням, мірою близькості до головної частини речення, обсягом конструкції, бажанням мовця зосередити увагу на їх ролі в реченні, стилістичним завданням. Зазвичай, відокремлені додатки не виражають об'єктних значень, не пов'язані змістом з дією як предмет, на який вона переходить або який є її результатом тощо, у зв'язку з чим віднесення їх до додатків і позначення терміном «відокремлені додатки» вельми умовне. Слід зауважити, що деякі вчені взагалі не виділяють відокремлених додатків. Принаймні підстава для їх виокремлення суто зовнішня – зв'язок прийменникового керування і можливість поставити до них відмінкове запитання.
Порівняно з означеннями й обставинами, додатки відокремлюються дуже рідко, їх відокремлення значною мірою залежить від функції самих прийменників. Здебільшого додатки відокремлюються за допомогою таких прийменників та прийменникових сполучень: 
1) крім, окрім, за винятком (слова, відокремлені цими прийменниками, означають осіб або предмети, які вилучаються з низки інших однорідних предметів або осіб): За винятком баби Оришки, малий Чіпка нікого не любив; Опріч Гафійки, було ще два наймити;
2) замість (додатки з цим прийменником означають осіб чи предмети, які можуть заміщатися): На його дворі, замість похилої хатини, стояв веселий будинок; Замість сіней, Пилип зробив сяку-таку примостку;
3) особливо (додатки з цим прийменниковим словом уточнюють попередній додаток): Ягід навколо, особливо дикої малини, була сила-силенна. Якщо прийменник замість вживається у значенні за, то додаток із ним не відокремлюється.

Уточнювальні члени речення

Уточнювальний член речення конкретизує зміст однойменного попереднього члена, звужуючи або обмежуючи його значення чи даючи йому іншу назву.
Уточнювальні члени речення відповідають не просто на питання коли? де? що? і т. д., а на питання а коли саме? а де саме? а як сам є? а який саме? а що саме? і под. Вимовляються вони з видільною, уточнювальною інтонацією і на письмі відокремлюються з обох боків комами, рідше – тире.
Найчастіше уточнюються обставини місця й часу, рідше – обставина способу дії, означення, додаток, підмет, присудок.
Треба мати на увазі, що іноді виділення тих чи інших членів речення як уточнювальних залежить від того, який зміст вкладає автор у своє висловлювання. Відповідно до цього й вимовляються вони з різною інтонацією, відокремлюються або не відокремлюються комами.
Порівняємо, наприклад, два речення Десь далеко, за темною смугою лісу, обізвався грім і Далеко за річкою блиснуло щось. У першому реченні смуга лісу бачиться як щось далеке, тобто вислів за темною смугою лісу виступає як синонімічний до обставини далеко. У другому – річка мислиться як близький предмет, а дія відбувається далеко за нею. Якби останнє речення записати так: Далеко, за річкою, блиснуло щось, тоді б річка сприймалася як далекий предмет і, отже, вислів за річкою означав би те саме, що й далеко.
Ніколи не буває уточнення до прислівника десь, наприклад: Десь за річкою гув болотяний бугай. Прислівник десь вказує на невизначеність місця, тому й уточнення при ньому не може бути.

Вставні і вставлені компоненти

Вставні і вставлені компоненти здебільшого диференціюють 
за ознакою модальності. Вставні слова, словосполучення, речення є одним 
із найпоширеніших засобів вираження суб’єктивної модальності. Вставлені конструкції репрезентують об’єктивну модальність.
Вставні компоненти (слова, словосполучення, речення) – мовні одиниці, що виявляють ставлення мовця до висловлюваної ним думки й виражають різні модальні значення (можливості, сумніву та ін.).
Вставні компоненти виражають суб’єктивну модальність. Класифікації вставних одиниць ґрунтуються на їх семантиці та оцінці повідомлюваного, що міститься в них. Залежно від цього виділяють такі групи вставних компонентів:
1) вставні слова, словосполучення й речення, що виражають ступінь вірогідності повідомлюваного (так звана гіпотетична та констатуюча модальність, що передається словами типу мабуть, певно, може, видно, здається, очевидно, безумовно, безперечно, дійсно, справді, природно, певна річ, правду кажучи і т. ін.), напр.: Промова, здається, удалась йому;
2) вставні одиниці, що передають зв’язок думок, послідовність їх викладу чи логічне завершення цього викладу (таким чином, словом, до речі, по-перше, головне, нарешті, навпаки, зокрема, однак, в усякому разі та ін.), напр.: Власне, Бронька нічого такого й не намагався згадати;
3) вставні слова, словосполучення й речення на позначення джерела повідомлення (за словами..., на думку..., по моєму, за повідомленням..., кажуть, за висловом... тощо), напр.: Як сказано було вже на початку цієї достовірної історії, отець Кирило Іванович, або Кирило Матерборзький, як говорилося у Києві, запросив Грицька Пісченки до себе на неділю у гостину;
4) вставні компоненти, що виражають емоційний стан мовця, його почуття (на лихо, на горе, на жаль, на біду, на радість, як на гріх, на диво та ін.), напр.: На щастя, моя подальша доля склалася не так, як багато того прагнули; 
5) вставні слова, словосполучення і речення на позначення характеру висловлення, способу передачі думки, типу її оформлення (так би мовити, іншими словами, власне кажучи, сказати по правді, правду кажучи);
6) вставні слова, словосполучення і речення, що передають звернення до співбесідника й вживаються з метою привернення уваги читача (слухача) (даруйте, вибачте, пам’ятаєте, відчуваєте, бачиш, чуєш і т. ін.).

Вставлені компоненти (слова, словосполучення, речення) – мовні одиниці, що передають додаткові, побіжні повідомлення, перериваючи основне висловлення за допомогою інтонації вставленості.
Вставні слова, словосполучення повністю марковані суб’єктивною модальністю, вставлені ж одиниці корелюють з об’єктивною модальністю, вони постають носіями додаткових об’єктивних смислів, репрезентують окрему пропозицію, напр.: От Іванко підповз під самий будяк, так що й голови вже не видко (будяк ще молодий, то не дуже колеться); Невже й справді йде покоління отаких сухарів безчуттєвих, раціоналістів беземоційних? (Чув десь Лобода й про таке).
Звертання – це слово або словосполучення в реченні, що називає особу, іноді – предмет, до якого звернена мова. На письмі звертання обов’язково виділяється з обох боків комами. На початку речення, залежно від інтонації, звертання може виділятися також знаком оклику – тоді наступне слово пишеться з великої літери.

ПАРАЛЕЛЬНІ СИНТАКСИЧНІ КОНСТРУКЦІЇ
Свідченням багатства української мови є різноманітність мовних засобів усіх рівнів. Великий вибір варіантів надає мовцям синтаксис.
Необхідно навчитися правильно вибирати ті конструкції, які забезпечують найточніше висловлення певної думки і якнайкраще відповідають конкретній ситуації мовлення.
Основними видами синтаксичних синонімів є такі:
а) двоскладні речення з дієприкметниковим присудком і односкладні речення з формою на -то, -но у ролі головного члена речення: Виставка розгорнута в краєзнавчому музеї / Виставку розгорнуто в краєзнавчому музеї; Стороннім вхід заборонений / Стороннім вхід заборонено; Нарада була проведена на високому рівні / Нараду було проведено на високому рівні; Ця площа відреставрована до ювілею міста / Цю площу відреставровано до ювілею міста;
б) дієприслівникові звороти і підрядні речення, наприклад: Купуючи харчові продукти, обов’язково перевіряйте дату виготовлення / Коли ви купуєте харчові продукти, обов’язково перевіряйте дату виготовлення; Читаючи протокол допиту, свідок повинен простежити, щоб його відповіді були записані якомога точніше / Коли свідок читає протокол, він повинен простежити, щоб його відповіді були записані якомога точніше; Повертаючи майно в неробочому стані, Орендар відшкодовує завдані збитки / Якщо Орендар повертає майно в неробочому стані, він відшкодовує завдані збитки;
в) підрядне речення і дієприкметниковий зворот: Акти оформлюються комісією, що її створює керівник підприємства / Акти оформлюються комісією, створеною керівником підприємства; Генпідрядник зобов’язаний здати Замовникові устаткування в терміни, які обумовлюються договором / Генпідрядник зобов’язаний здати Замовникові устаткування в терміни, обумовлені договором;
г) підрядні речення і члени речення, наприклад обставини: Незважаючи на погану роботу транспорту у нашому місті, наші співробітники ніколи не спізнюються на роботу / Хоча транспорт працює погано, наші співробітники ніколи не спізнюються на роботу; З метою кращого забезпечення ліками населення у місті відкрито кілька нових аптек / У місті відкрито кілька нових аптек, для того щоб краще забезпечувати населення ліками; За умови дотримання водіями правил дорожнього руху аварії траплятимуться рідше / Аварії траплятимуться рідше, якщо водії будуть дотримуватися правил дорожнього руху; Внаслідок неотримання замовником товару у нас виникли серйозні проблеми / У нас виникли серйозні проблеми, тому що замовник не отримав товар;
ґ) обставини і дієприслівникові звороти: Після закінчення роботи колектив повинен подати Замовнику звіт про використання матеріально-технічних ресурсів / Закінчивши роботу, колектив повинен подати Замовнику звіт про  використання  матеріально-технічних ресурсів; Оформлюючи замовлення, ви повинні визначити кількість деталей, необхідних для ремонту телевізора / При оформленні замовлення ви повинні визначити кількість деталей, необхідних для ремонту телевізора.
В офіційно-діловому мовленні перевага віддається обставинам, оскільки вони мають більш книжний характер порівняно з підрядними реченнями і дієприслівниковими зворотами.
Паралельними засобами вираження думки є безособові, пасивні та особові конструкції. В особових конструкціях підкреслюєтьсяактивність суб’єкта дії, в безособових і пасивних конструкціях увага зосереджується на дії, порівняйте: Патенти видаються податковим органом / Податкові органи видають патенти; Перерахування коштів ринкового збору до відповідного бюджету здійснюється адміністрацією ринку один раз на місяць / Адміністрація ринку здійснює перерахування коштів ринкового збору до відповідного бюджету один раз на місяць; Усі ці порушення було розглянуто Регіональним управлінням НБУ / Регіональне управління НБУ розглянуло всі ці порушення.
Пасивні й безособові конструкції надають висловленню офіційного характеру, вони активно використовуються в ділових паперах.
Часто в безособових конструкціях, що вживаються в офіційно-діловому стилі, суб’єкт дії взагалі відсутній, як-от: Орендареві передаються запаси сировини, матеріалів, незавершене виробництво і готова продукція; Договір може бути змінено за угодою сторін. Такі конструкції не мають паралельних особових конструкцій.
Та ж сама думка може бути висловлена за допомогою простих і складних речень. Ті й інші речення можуть використовуватись у будь-якому стилі мовлення, але з різною частотністю. Прості речення переважають у розмовно-побутовому мовленні. Складні речення активніше вживаються у науковому та офіційно-діловому мовленні.
Найчастіше зазначені стилі використовують складнопідрядні речення, за допомогою яких виражаються найрізноманітніші причинно-наслідкові чи часові відношення.
Наявність синонімічних засобів дозволяє уникнути однотипності конструкцій, а отже допомагає нам урізноманітнити мовлення.

Питання для самоконтролю
1. Які загальні ознаки однорідності членів речення?
2. Коли повторювані однотипні форми слів не є однорідними?
3. Як розрізнити однорідні означення від неоднорідних, однорідні обставини від неоднорідних?
4. Як об’єднуються між собою однорідні тчлени речення?
5. Коли кома між однорідними членами речення не ставиться?
6. Що означають узагальнювальні слова і як при них виділяються однорідні члени речення?
7. Від чого залежить відокремлення членів речення і яка його роль?
8. Чим зумовлене вживання уточнювальних членів речення?
9. Які формальні й смислові ознаки відокремлених додатків?
10. Коли узгоджені означення не відокремлюються? Наскільки це залежить від змісту висловлювання?
11. Чим подібне і чим відрізняється відокремлення прикладок від відокремлення узгоджених означень?
12. Чи завжди відокремлюються обставини, виражені дієприслівниками й дієприслівниковими зворотами?
13. Що означають звертання і яка їхня роль у реченні?
14. Для чого використовуються в мові вставні слова й речення?
15. За яких умов вживаються вставлені слова, словосполучення й речення і як вони виділяються на письмі залежно від інтонації?

Тренувальні вправи
Вправа 1. Перепишіть речення, узгодивши однорідні підмети з присудком.
1. І мати, і донька разом побіліл…,  стал… прислухатись і миттю схопи…сь. 2. Порядок і термін отримання майнового паю визнача…ся 
у Положенні про паювання майна. 3. Періодичність і рівень деталізації управлінської інформації залеж… від внутрішньої організації банку. 4. Для продажу квартири, співвласником якої є неповнолітній, необхідн… письмовий дозвіл органу опіки і піклування району, на території якого знаход…ся квартира. 5. На засідання комісії запрош….ся працівник, як… атесту…ся, та його безпосередній керівник. 6. Не дикі гуси, а дике збіговисько ворогів налетіл.. з чужого краю, скривавил… воду в тихім Дунаї і на всій тихій землі. 
7. Такі оплески навряд чи чу… Маяковський або там Пантелеймон Романов у Києві. 8. Брехня чи бажання когось розіграти ніколи не прикраша… 
ні молодість, ні старість. 9. Ні старий гетьманський мід, ні угорське вино не смакувал… так, як та чиста вода.
Вправа 2. Перепишіть, розставляючи пропущені розділові знаки. Поясніть, у яких випадках означення можна вважати однорідними, обґрунтуйте свою точку зору. 
1. Ми підійшли до шосе. За ним стояв рідкий невигорілий листяний ліс. 
2. Сіявся дрібненький мокрий сніжок. 3. На городі поволі вмирає тліє яскрава літня зелень. 4. До машини наблизилась молода красива жінка. У неї були виразні повні губи і круглі очі. Вона сказала звучним гарним голосом: «А я вже давно чекаю на тебе». 5. Пролинула коротка літня ніч. Самовдоволено і гордо прозвучали на зорі перші королівські сурми. 6. Весна застелила степ зеленим несходимим килимом. Так просто й вільно у степу що здається дай сюди людей з усього світу – і всім вистачить місця для вільного щасливого життя. 
7. Міріади розкішних п’янющих пахощів були подолані всі: їх забив солодкий запаморочливий дух матіоли. 8. Перед очима лягло широке вкрите глибоким снігом поле. 9. Могутній хор потрясав тихий прозорий спокій свіжого літнього дня. Він руйнував тихість сумирного провінціального міста. 10. Петро направив дуба просто між лапи тієї почвари і козаки опинились у захисному вкритому піском та таволгою куточку острова. 11. Над містом хитаються бліді рожевуваті сутінки. 12. Кішка стрибнула на коліна братової солодко згорнулася клубком 
і позіхнула розводячи рожеві обтикані гострими зубками щелепки. 
Вправа 3. Знайдіть помилки в поєднанні однорідних членів речення у рекламних текстах та оголошеннях: 1. Екологічні малярні фарби: інтер’єрні, фасадні, ґрунтовки, металопластикові вікна та броньовані двері. 2. Гуртовня «Тандем ЛТД» – мучні вироби: крупи, макарони, сири, масло, молочна продукція, консервовані овочі, кондитерські вироби. 3. Автошини вітчизняні, російські та імпортні. 4. Пакети поліетиленові: рекламні з ручками, фасувальні, скотч, стрічка малярна. 5. Приватний лікар надає консультації, обстеження, лікування. 6. ТзОВ «Фонд МЖК» пропонує квартири (район Левандівки) 
з поквартирним опаленням, в кредит. 7. Провізорів, фармацевтів та працівників з медичною освітою для роботи в офісі та аптечному складі фармацевтична фірма запрошує на роботу. 8. Хочете побачити Азію, Індію, екзотичні країни? 9. Правильно оформлюйте заяви, автобіографії та ділові документи! 
10. Екскурсії по Львову, замках та Україні.
Вправа 4. Відредагуйте речення; запишіть відредагований варіант. Знайдіть помилки у вживанні однорідних членів.
1. Вони з вдячністю говорять про велику увагу та допомогу, які надавало їм керівництво. 2. У кімнаті стояли столи, стільці, мебля червоного дерева. 
3. У місті побудовані не тільки школи, лікарні, а також драматичний театр та інші культурно-просвітницькі приміщення. 4. У кожної бригади малося в середньому тридцять робітників і триста гектарів рілля. 5. За рахунок коштів соціального страхування мільйони працівників направляються у будинки відпочинку, санаторії, а їх діти – в оздоровчі табори, туристичні бази. 
6. Мешканці потребували ліквідації неполадок та ремонту. 7. Народ не тільки піклується про матеріальний достаток, але й про великі скарби мистецтва. 
8. Україна прагне не тільки посісти належне місце у Європі, а також підвищити рівень життя народу. 9. У книзі маємо велику кількість цитат, котрі уводять як самого автора, а також й читачів в бік від вірного рішення проблеми. 10. Гарне враження справляє на читачів остання повість молодого письменника, більш цікавіша змістом і яка, без сумніву, зробить свою справу серед молодого покоління.
Вправа 5. Поясніть уживання тире в реченнях різних стилів мовлення.
1. Синтаксичне призначення дієслова – виконувати роль присудка. 
2. Одружені подають відомості про членів власної сім’ї – чоловіка, дружину, дітей. 3. Є заповідь – прощати ворогам нашим. 4. Підпис адресата – праворуч. 5. Батько – Висоцький Андрій Тарасович, 1960 року народження, учитель фізики Львівської академічної гімназії. 6. Важливо розмістити резюме на одній сторінці, максимум – на двох. 7. Війна випробовує сміливця, гнів – мудреця, злидні – друга (сх. мудрість). 8. Демократія залишилася поза парламентом – такий висновок зробили політологи після чергових виборів до Верховної Ради.
Вправа 6. Розставте розділові знаки.
1. Зловживаючи службовим становищем громадян Слив’як А. С. вимагав хабара. 2. Працюючи з потенційними клієнтами банку здійснюю комплексне обслуговування таких клієнтів. 3. Прислухались і не вірячи самі собі одхиляли сінешні двері. 4. Повечерявши полягали спати. 5. Вона сиділа замислившись. 
6. Із вирію летять курличучи ключі. 7. Годі вже панам сидіти згорнувши руки. 8. Спокійно наче зважуючи кожне слово гетьман заговорив. 9. І зовсім ішна річ коли він сам позичивши в Сірка очей поспішає до тебе на берег. 
10. Вигріваючись на сонці привільно й владно розтягнувся Дніпро широкою долиною викручуючись поміж горами та вилискуючи піщаними лисинами мілин і зникаючи з зору танув у блакитній імлі десь аж на обрії. 11. Доповідач промовляв не заглядаючи в записи. 12. Можна бачити деякі зорі і не дочикавшись темряви. 13. Починаючи з кінця квітня Євген перейшов у листах до Марини на українську мову. 14. На знак протесту він налив собі чарку горілки вихилив зразу і одкинувшись в кріслі заклав руки в кишені своїх офіцерських штанів.
Вправа 7. Знайдіть відокремлені обставини, виражені сполученням іменників з прийменниками, поставте пропущені розділові знаки при них. 
1. Прошу надати мені відпустку з 3 травня по 5 травня 2007 року без збереження заробітної платні у зв’язку з сімейними обставинами. 2. Зважаючи на зауваження і побажання колективу у відділі Вакарчук О. В. організував фізкультурні перерви оформив абоненти для відвідування басейну «Хвиля» працівниками відділу у вільний час. 3. Згідно з чинним законодавством та 
у зв’язку із введенням Кабінетом Міністрів України Декрету «Про порядок розрахунків з приватними особами» ТОВ «Меркурій» установлює такий порядок приймання молока й виплат за нього приватним особам. 4. Оцінка якості роботи Фахівця і належні йому у зв’язку з високою якістю виконання обов’язків виплати проводяться за рішенням Керівника. 5. У разі невиконання або неякісного виконання обов’язків за контрактом сторони несуть відповідальність згідно з законодавством і цим контрактом. 6. Білоруський етнос формувався починаючи від VІІІ–ІХ ст. на землях заселених до приходу слов’ян балтськими племенами. 7. Попри велику кількість публікацій присвячених питанням етногенезу українців їх можна поділити на дві великі групи: автори першої – прихильники існування в минулому єдиного давньоруського етносу; другої – ті, хто обстоює точку зору про незалежне від самого початку формування українського етносу. 8. Водночас відповідно до територіальних претворень змінювався кількісний склад українців. 
9. Незважаючи на те що укладання шлюбу відбувалося за згодою чи за ініціативою молодих завжди всі рішення, які мали юридичні наслідки, приймалися не самими молодими а їхніми батьками (посередниками або представниками).
Вправа 8. Відредагуйте речення. 
1. Декану історичного факультета ЗНУ, доц. Ткаченко Віктору Григорійовичу студента  гр. 4116-1 історичного факультета Бондаренко Ігора Григорійовича. 2. Шановний пане Ігор! Щиро запрошуємо Вас прийняти участь у зустрічі з добре відомим провидцем та цілителем, Захарієм, яка відбудеться цього четверга у залі Філармонії. 3. Цей акт було складено комісією у складі коменданта гуртожитку № 2 Іваненко Захара Петровича, кастелянки цого ж гуртожитку Паладян Віоріки Аурелівни, чергової Замчук Віри Власівни, студента п’ятого курсу Большакова Іпполіта Сергійовича. 4. Склад сім’ї батько Мартиненко Пилип Васильович приватний підприємець проживає за адресою м. Харків вул. В. Чорновола 78 кв 47 мати Мартиненко Аліка Романівна учитель початкових класів проживає там само. 5. Довідку видано у тому, що студентка Соловьйова Стела Михайлівна дійсно навчається на 5 курсі геолого-географічному факультеті Києвському Національному Університеті 
ім. Т. Шевченко. 
Вправа 9. Відредагуйте речення. 
1. Творчість шестидесятників – це, перш за все любов і віра до простої людини. 2. Лірика В. Сосюри сповнена громадянського змісту, зокрема любов’ю до Батьківщини. 3. Крім того таке звернення має бути надруковане чи написане від руки розбірливо й чітко та підписане заявником із зазначенням дати. 4. Стосовно усних звернень то необхідна інформація викладається заявником усно під час особистого прийому та записується уповноваженою на це посадовою особою. 5. З огляду на зазначене вище на нашу думку це можуть бути будь-які пільги наприклад щодо оподаткування отримання житла тощо. 
6. Згідно повідомлення кримінальну справу направлено для організації розслідування до головного слідчого управління Генпрокуратури. 7. Методична творчість вчителя літератури включається в систему складників педагогічної творчості взагалі, яка, у свою чергу, відноситься до різновидів творчої діяльності людини. 8. В першу чергу виступала вимога строго регламентувати добір, інтерпретацію та виклад навчального матеріалу, це в остаточному рахунку приводить до нівелювання творчої сутності викладання літератури. 
9. Ніхто окрім уповноважених законодавством посадових особистостей не мають право вмішуватися в законні дії працівника державної служби охорони. 10. Деякі дорослі, а особливо діти, без потреби та обережності обстежують пташині гнізда, кинуті нори і дупла, де можуть жити гадюки. 

Вправа 10. Серед наведених слів, словосполучень і речень виділіть такі, що використовуються як вставні. Згрупуйте їх: 1) виражають упевненість або невпевненість у тому, що повідомляється; 2) вказують на джерело повідомлення; 3) виражають задоволення чи незадоволення мовця; 
4) привертають увагу співрозмовника; 5) вказують на зв’язок між думками. Окремо випишіть слова, що не вживаються у функції вставних: безперечно, дивна справа, без сумніву, на мій погляд, нібито, нарешті, по-перше, наче, дійсно, буває, врешті-решт, передусім, на радість, за словами, наприклад, навпаки, приблизно, притому, уявіть собі, так би мовити, скажімо, якраз, по суті справи, знаєте, буквально, майже, за повідомленням, по-моєму, як кажуть, якщо можна так висловитися, на жаль, крім того, якщо говорити правду, тим часом, все-таки, мабуть, природно, у цілому, повторюю, між нами кажучи, навіть, далебі, між іншим, пам’ятається, очевидно, за моїми підрахунками, принаймні, на превеликий жаль, нарешті, адже, як-не-як, правда, власне, 
з дозволу сказати, отже, проте, певна річ, також.
Вправа 11. Перепишіть, розставивши пропущені розділові знаки. Підкресліть і охарактеризуйте вставні слова, словосполучення та речення за значенням.
1. Пісня здавалось бриніла вже в ньому. 2. За О. О. Потебнею суть предикативності якраз і полягає у вираженні дієсловом-присудком енергії суб’єкта, який створює свою ознаку. 3. Найбільш перспективним на нашу думку є дослідження пропозиції як відношення між елементами пропозиції. 
4. Як свідчать проведені раніше дослідження вживання вокативів в англомовному суспільстві є гендерно маркованим тобто залежить від статі комуніканта і є притаманним жіночій вербальній поведінці. 5. Отже дослідження витоків українських дум та історичних пісень якраз на часі 
і заслуговує спеціального наукового обґрунтування. 6. Якщо автори романів-антиутопій як правило відносять дію своїх творів у далеке майбутнє то для авторів драм-антиутопій це не є суттєвим. 7. Так А. Маланюк з метою моделювання ситуації «кінця світу» локалізує дію драми «Дихайте економно» в ізольованому від «великого світу» просторі у підземному бункері. 8. З другого боку індивідуальний дискурс відкриває широкі можливості для мовленнєвого портретування та психологічної і навіть психіатричної діагностики. 9. У цьому безперечно теж проявляється той прийом який є закономірністю драматургії обробок послідовність процесу творення нової художньо-драматичної реальності від очуження традиційного сюжету до відчуження новотвору з його проблемами та ідеями.
Вправа 12. Перекладіть українською мовою. 
Первый маяк
Согласно истории, первый маяк был построен при египетском правителе Птолемее II. Строительство велось на острове Фарос, находящемся у входа в Александрийскую гавань, и было завершено около 300 года до н. э. 
На строительство, которое длилось 20 лет, была затрачена сумма, равная 2,5 миллиона долларов. Судя по историческим документам, выcота маяка достигла 90 метров. В верхнем помещении, окна которого выходили на море, либо с помощью факелов, либо сжиганием дров поддерживался огонь, и, по словам Иосифа Флавия, свет маяка был виден более чем за 30 миль. Это огромное каменное сооружение было названо одним из Семи чудес света. Александрийский маяк, яркий свет которого на протяжении более 1600 лет предупреждал моряков об опасностях, был, по всей вероятности, разрушен землетрясением. В течение веков в портах всего мира были построены тысячи маяков разных размеров и с разными возможностями. А в старинных каменных маяках, расположенных в национальных и городских парках, а также в государственных заповедниках, сегодня открыт музей, куда стекаются миллионы посетителей.
Вправа 13. У поданих реченнях виділіть вставлені конструкції, з’ясуйте їхню функцію в реченні. Розставте пропущені розділові знаки.
1. Ввечерi повернулась Настя вона на поденну прати ходила i, розпитавши про наслiдки вступної лекцiї, знову безжально вибила сина. 
2. Глобалізація життя від лат. globus – куля всеземне обґєднання що призводить до змішування і злиття етносів із дуже відмінними ментальністю й культурами знищення. 3. Терміном етнос позначаємо як донаціональні спільноти рід, плем’я, народ, так і будь-які етнічні спільноти включаючи й нації. 
4. Коли забракло моїх власних, бо я ж не фабрика метафор, почав непомітно вона все одно не розумілася підсовувати їй вірші своїх друзів. 5. За вікном згори було видно шуміло, вирувало залите сонцем місто. 6. Тищенко коли йому по обіді Ірина показала газету не могла не показати прочитав її досить спокійно. 7. Ще недавно просто здається вчтора було стояли ми з нею під нашею улюбленою вишнею. 8. Василь признатися по правді боїться того сухого дерева. 9. Нелегко буває розгледіти в людині приховану байдужість до того, що відбувається навколо неї. 10. Як дивитися з Максаків коли льон цвіте за Десною то синя хмара гойдається у полях.
Вправа 14. Утворіть чоловічі та жіночі імена по батькові від поданих імен. Поставте їх у кличному відмінку. Утворіть моделі офіційних звертань з цими іменами і запишіть їх.
Василь, Хома; Агнеса, Лев; Овксентій, Григорій; Архип, Сава; Олег, Віталій; Орися, Петро; Анастасія, Федір; Богдана, Володимир; Віссаріон, Іполит; Самійло, Ілля; Ігор, Андрій; Соломія, Терентій; Фрідріх, Флорентій; Христина, Ничипір; Любов, Нестор; Микита, Никифір; Олеся, Мусій.

Контрольні вправи

Вправа 1. Відредагуйте речення.
1. На другому поверсі універсаму можна придбати найрізноманітніші парфумерні вироби, освітлювальні прилади, господарські товари, іграшки, засоби для догляду за шкірою, шампунь, зубну пасту тощо. 2. Наш інститут і його професорсько-викладацький склад досягли значних успіхів у роботі. 
3. Бібліотека поповнилася 2 новими працівниками, комп’ютером, численними довідниками, енциклопедіями, підручниками. 4. У разі проведення адміністративного огляду у зв’язку зі скоєнням адміністративного правопорушення про це складається протокол або запис до протоколу про порушення. 5. Ми цінуємо і пишаємося нашими ветеранами. 6. Нова аптека пропонує широкий вибір лікарських засобів, як-от: пігулки, настоянки, бальзами, мазі, гелі, грілки, гірчичники, медичні довідники тощо. 7. Трудова угода повинна містити такі реквізити: дата і місце складання, зміст угоди, юридичні адреси сторін, печатка підприємства. 8. Закон “Про рекламу” містить спеціальні правила для реклами на транспорті та кінотеатрах. 9. Спасибі тобі, щирий мій друже, і за папір, і лист твій, ще кращий паперу. 10. Директор не лише піклується про виробництво, а й про людей, що працюють на підприємстві. 11. Читаємо і захоплюємося вашою газетою, а найбільше сторінкою про кіно. 12. У всіх країнах світу, Заходу є великі програми захисту довкілля. 13. І дозвольте нам самим ставити оцінки та критерії.
14. Представники 15 країн, у тому числі Великобританія, США, Росія, Канада та Японія, підписали угоду про будівництво міжнародної космічної станції. 
15. Цікавлять мене і кредити юридичним особам, і куди найвигідніше вкласти свої заощадження.
Вправа 2. Виправте помилки в поєднанні дієприслівникового звороту з основним реченням. 
1. Розглядаючи зазначене питання, увага звертається на такі моменти. 
2. Враховуючи останні технічні досягнення, експертами робиться такий висновок. 3. Операція затримання правопорушника проводилась, дотримуючись усіх заходів безпеки. 4. Вивчаючи організації, соціологами був описаний ряд соціальних феноменів. 5. Враховуючи пропозиції контрольної перевірки, на юрисконсульта групи юридичного забезпечення покладено обов’язки підготовки договорів. 6. Пред’являючи обвинувачення дорослим особам за втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, не завжди належним чином збираються і закріплюються докази для розкриття цього злочину.
Вправа 3. Перепишіть речення, розставте пропущені розділові знаки. Визначте, чим ускладнено речення.
1. Знесилений з важкою головою лежу в холі на канапі безтямно ввіп’явши зір у білу стелю. 2. Протягом VII – VIII ст. у процесі подальшої економічної культурної і мовної консолідації відбулося переростання окремих етнічно-політичних спільнот «союзів племен» у племінні князівства своєрідні зародкові держави. 3. Уже на початку Х ст. Київська Русь стала нестійкою конфедерацією «племінних княжінь» демонструючи за словами 
М. Брайчевського драматичне переплетення доцентрових і відцентрових тенденцій. 4. Як бачимо в останніх двох концепціях окрім використання різних визначальних критеріїв у приблизно однакових хронологічних рамках початку етногенезу українців різною проте видається його суть.5. Попри значний переселенський відтік українського населення на схід початок ХХ ст. відзначався його динамічним збільшенням і в межах національної території. 
6. На захiднiй околицi села бiля самого байраку живе Йосип Вихор по-вуличному Йонька. 7. Сiм’я в Йоньки така старший син Гаврило широкоплечий бiловусий здоровань на одну ногу кульгавий як був ще пастушком бугай ногу потовк. 8. Ще й досi топче землю Iнокентiй Гамалiя на старість бороду викохав як просяний віник а замолоду парубкам ребра ламав. 9. Побачивши його вона сполошилася почервонiла i нахиливши голову стала швидко ганяти колесо прядки босою ногою. 10. Пригнiчена такими думками ходила Олена як побита не обзивалася нi до кого й словом.

Тема 2.4 Будова складного речення 
(порівняльний аналіз української та російської мов)

Питання, що виносяться на розгляд
1. Поняття про складне речення. 
2. Засоби поєднання частин складного речення.
3. Основні типи складних речень.
4. Складне речення в російській та українській мовах.

Література
1. Брицин М. Я. Порівняльна граматика української і російської мов 
/ М. Я. Брицин, М. А. Жовтобрюх, А. М. Майборода. – К.: Вища шк., 1978. – 272 с.
2. Волкотруб Г. Й. Стилістика ділової мови: Навч. посіб. – К.: МАУП, 2002. – С. 132 – 140.
3. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 319–325.
4. Іванова І. Б. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / І. Б. Іванова – Х., 2007 – С. 330–332.
5. Капелюшний А.О. Практична стилістика української мови: Навч. посібник. – Л.: ПАІС, 2007. – 224 с.
6. Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. 
/ З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 211–214.
7. Українська мова за професійним спрямуванням: Практикум: Навч. пос. / За ред. Т.В. Симоненко. – К., 2010. – С. 168–171.
8. Шульжук К. Ф. Синтаксис української мови: підручник 
/ К. Ф. Шульжук. – К. : Академія, 2010. – 407 с.

Матеріали для самостійного вивчення
У структурі складного речення обох мов нема ніяких суттєвих відмінностей, крім відзначених уже для простого речення способів вираження означальних підрядних речень в українській мові, рівнозначних російським дієприкметниковим зворотам.
У російській літературній мові досить часто вживаються означення, висловлені активним дієприкметником із залежними від нього словами. Ці поширені означення – синтаксичні еквіваленти означальних підрядних речень. Наприклад: Мне захотело взглянуть на птицу, распевающую в чаще леса. 
Або: Склоны гор, поросшие густым зеленым кустарником, выделялись среди руин татарского местечка.
Українська мова таких конструкцій уникає.
Російським дієприкметниковим зворотам в українській мові часто відповідають означальні підрядні речення зі сполучним словом що або який (яка, яке): Мені захотілось подивитись на пташку, що (яка) виспівує в лісовій гущавині. Або: Схили гір, зарослі густим зеленим чагарником, виділялися серед сірих руїн татарського містечка.
Конструкції із що, хто відповідають російським з который: Это тот самый студент, котрому я дал книгу. Це той самим студент, якому (що йому) я дав книгу. Мы уже прочитали ту литературу, которую вы нам рекомендовали (= рекомендованную вами). Ми вже прочитали літературу, яку (що) ви нам рекомендували (= рекомендовану вами). А все те, которые(=кто) не могли работать в поле, оставались смотреть за его хозяйством. А всі ті, хто (які) не міг робити в полі, залишилися доглядати господарство.
Займенники – сполучні слова який і котрий часто вживаються в реченнях додаткового типу: Я добре знаю, який він сміливий. Спитай, котрий з них за старшого...
Загальна структура складносурядиих речень у всіх східнослов'янських мовах однакова. У їхній будові спостерігаються лише деякі особливості, властиві окремим із цих мов, у використанні єднальних, протиставних і розділових сполучників, з допомогою яких компоненти складносурядного речення об'єднуються в одне синтаксичне ціле. Не всі однакові сполучники або їх відповідники характеризуються спільним стилістичним забарвленням, іноді спостерігається в них різна продуктивність, не завжди тотожні синонімічні відношення в системі сполучників сурядності окремих східнослов'янських мов.
Так, єднальний сполучник та в українській мові значно продуктивніший, ніж відповідний йому да в мові російській, і, крім того, вживання сполучника та стилістично не обмежене, тим часом як російський сполучник да і білоруський ды властиві лише мові фольклору та художньої літератури: укр. Сичі в гаю перекликались та ясен раз у раз скрипів; рос. Сыпались звезды, да иглы звенели.
В українській мові протиставний сполучник же, ж уживається набагато рідше, ніж у російській же та в білоруській жа: укр. Мірошник спить, вода ж біжить; рос. Товарищи относились к нему неприязненно, солдаты же любили воистину. Відповідно до російського сполучника же в українській мові здебільшого використовується синонімічний йому сполучник а: Товариші ставились до нього неприхильно, а солдати по-справжньому любили.
Приєднувальний зв'язок із відтінком несподіваності повідомлення, висловленого в другому реченні, в українській мові може виражатись за допомогою вживання сполучників коли і рідше аж; у російській мові відповідно використовується сполучення как вдруг, укр. Я йду лісом, коли біжить вовк; Сіли вечеряти, аж хтось у вікно стукає; рос. Сели ужинать, как вдруг кто-то в окно стучит.
У російській мові вживаються синонімічні розділові сполучники или (или – или) и либо (либо – либо), причому останній характеризується розмовним забарвленням: Или я совершенно ошибся в вас, или вы  в состоянии выслушать правду. В українській мові ці сполучники передаються звичайно як або: Або розумне казати, або зовсім мовчати (Народна творчість).

Тема: Складне речення. Типи складних речень
Складне речення об’єднує кілька частин, еквівалентних простим реченням. Але, порівняно з простими реченнями, частини складного речення не мають свої інтонаційні особливості. Складні речення повніше передають думку, точніше виражають зв'язки між явищами.
В усному мовленні в складному реченні між його частинами, що мають свої синтаксичні центри, робляться, як правило, невеликі паузи, а на письмі звичайно ставляться коми.
Предикативні частини у складному реченні можуть об'єднуватися між собою різними зв'язками – як рівноправні і нерівноправні, за допомогою сполучників і без них. Цей зв'язок (між двома простими реченнями в складному) буває:
сурядний – за допомогою сполучників сурядності: Сичі в гаю перекликались, та ясен раз у раз скрипів; 
підрядний – за допомогою сполучників підрядності й сполучних слів (тобто відносних займенників та прислівників): Людині треба, щоб її робота залишалася після неї жити; 
безсполучниковий – за допомогою лише інтонації: Переконатися пора: зробиш зло – не жди добра. 
Залежно від того, як поєднані між собою прості речення (предикативні частини), складні речення поділяються на складносурядні, складнопідрядні, складні безсполучникові і складні синтаксичні конструкції (багатокомпонентні утворення з різними видами зв'язку).
Особливості побудови складних речень
Складні речення не закріплюються за певними сферами мовлення, але активніше вони використовуються у книжних стилях – науковому, офіційно-діловому та художньому.
Відзначимо кілька видів помилок у побудові складних речень.
У складнопідрядних реченнях підрядна частина може займати будь-яку позицію щодо головної, порівняйте: Який би спосіб інформування не застосовувався, інформація про ціни на товари має бути доступною і достовірною; Інформація про ціни на товари, який би спосіб інформування не застосовувався, має бути доступною і достовірною. Інформація про ціни на товари має бути доступною і достовірною, який би спосіб інформування не застосовувався.
При розміщенні підрядного речення всередині головного, в останньому іноді спостерігається зміщення конструкції, тобто неузгодження окремих форм, наприклад: Головне, на чому наполягав доповідач, це на необхідності захисту прав споживачів; Найважливіше, на що ми повинні звертати увагу, – це на підвищення якості продукції.
(Правильно: Головне, на чому наполягав доповідач, – це необхідність захисту прав споживачів; Найважливіше, на що ми повинні звертати увагу, – це підвищення якості продукції).
Серйозним недоліком є надмірне ускладнення речення підрядними, як-от: Зважаючи на те, що докази відповідача, що позивачка була прийнята на посаду, якої немає в штатному розписі, і що вона несумлінно виконувала обов’язки, не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не пов’язано із звільненням позивачки з роботи, і керуючись ст. 310, 311 ЦПК України, судова колегія у цивільних справах ухвалила залишити без зміни рішення Дарницького райсуду м. Києва про поновлення Кузьмук Л. О. на роботі і виплату їй належної заробітної плати. Через нагромадження підрядних речень дуже важко зрозуміти, про що тут йдеться. Подібні конструкції повинні спрощуватися шляхом скорочення, поділу на кілька речень тощо: Докази відповідача, що позивачка була прийнята на посаду, якої немає в штатному розписі, і що вона несумлінно виконувала обов’язки, не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не пов’язано із звільненням позивачки з роботи. Зважаючи на всі обставини і керуючись ст. 310, 311 ЦПК України, судова колегія у цивільних справах ухвалила залишити без зміни рішення Дарницького райсуду м. Києва про поновлення Кузьмук Л. О. на роботі і виплату їй належної заробітної плати.
Помилкою вважається використання як однорідних конструкцій підрядного речення і члена речення, наприклад: Ви повинні визначити вузькі місця у виробництві і чи поінформовані працівники про основну мету підприємства. Виправити речення можна двома способами: Ви повинні визначити, чи є вузькі місця у виробництві і чи поінформовані працівники про основну мету підприємства; Ви повинні визначити вузькі місця у виробництві і поінформованість працівників про основну мету підприємства.
Правки потребують речення з послідовним підпорядкуванням однотипних підрядних частин, наприклад: В указі роз’яснюється, що до зовнішньої реклами належить будь-яка реклама, що розміщується на окремих спеціальних конструкціях, щитах, екранах, що розташовуються просто неба, на фасадах будинків та споруд тощо. Це речення включає 3 підрядні означальні речення, які вводяться за допомогою сполучного слова що. Речення звучатиме краще, якщо одне з підрядних речень замінимо дієприкметниковим зворотом, а друге – введемо за допомогою сполучного слова який: В указі роз’яснюється, що до зовнішньої реклами належить будь-яка реклама, розміщена на окремих спеціальних конструкціях, щитах, екранах, які розташовуються просто неба, на фасадах будинків та споруд тощо. Можна також використати безсполучниковий зворот між першим і другим реченням: Указ роз’яснює: до зовнішньої реклами належить будь-яка реклама, що розміщується на окремих спеціальних конструкціях, щитах, екранах, розташованих просто неба, на фасадах будинків та споруд тощо.
Необхідно правильно визначати місце підрядного речення, перевіряти, чи не виникає двозначності у сприйнятті фрази. Невдало побудоване, наприклад, таке речення: Міжнародна виставка «ЕКСПО-2000» відбулася в найбільшому виставковому центрі Європи в Ганновері (Німеччина) під девізом «Людина. Природа. Техніка», яка умовно підіб’є підсумки досягнень людства за останнє тисячоліття в галузі виробництва, наукових досліджень, інформатики. Редагуючи таке речення, необхідно поставити підрядне речення після означуваного слова (виставка, яка підіб’є…) або поділити складне речення на два прості: У найбільшому виставковому центрі Європи в Ганновері (Німеччина) під девізом «Людина. Природа. Техніка» відбулася Міжнародна виставка «ЕКСПО-2000», яка умовно підбила підсумки досягнень людства за останнє тисячоліття в галузі виробництва, наукових досліджень,  інформатики; Міжнародна  виставка «ЕКСПО-2000» відбулася в найбільшому виставковому центрі Європи в Ганновері (Німеччина) під девізом «Людина. Природа. Техніка». Вона умовно підбила підсумки досягнень людства за останнє тисячоліття в галузі виробництва, наукових досліджень, інформатики.
Підрядне речення не може виступати в ролі присудка двоскладного речення, наприклад: Самовільне підключення до електромережі – це коли електрична енергія споживається громадянами без укладення з електропостачальником договору.

Питання для самоконтролю

1. Чим складнопідрядне речення відрізняються від складносурядних?
2. Які є правила побудови складних речень?
3. Як залежить уживання розділових знаків у складному безсполучниковому реченні від смислових відношень між його частинами?

Тренувальні вправи
Вправа 1. Переклавши текст українською мовою, зробіть порівняльний аналіз синтаксичної будови складних речень російської та української мов.
Холмы все еще тонули в лиловой дали, и не было видноно их конца; мелькал бурьян, булыжник, проносились сжатые полосы, и все те же грачи да коршун, солидно взмахивающий крыльями, летали над степью. Воздух все больше застывал от зноя и тишины, покорная природа цепенела в молчании... Ни ветра, ни доброго свежего звука, ни облачка.
Но вот наконец, когда солнце стало спускаться к западу, степь, холмы и воздух не выдержали гнета и, истощивши терпенье, измучившись, попытались сбросить с себя иго. Из-за холмов неожиданно показалось пепельно-седое кудрявое облако. Оно переглянулось со степью — я, мол, готово—и нахмурилось. Вдруг в стоячем воздухе что-то порвалось, сильно рванул ветер и с шумом, со свистом закружился по степи .Тотчас же трава и прошлогодний бурьян подняли ропот, на дороге спирально закружилась пыль, побежала по степи и, увлекая за собой солому, стрекоз и перья, черным вертящимся столбом поднялась к небу и затуманила солнце. По степи, вдоль и поперек, спотыкаясь и прыгая, побежали перекати-поле, а одно из них попало в вихрь, завертелось, как птица, полетело к небу и, обратившись там в черную точку, исчезло из виду.
У самой дороги вспорхнул стрепет. Мелькая крыльями и хвостом, он, залитый солнцем, походил на рыболовную блесну или на прудового мотылька, у которого, когда он мелькает над водой, крылья сливаются с усиками, и кажется, что усики растут у него и спереди, и сзади, и с боков...
 (А. Чехов)
Вправа 2. Відредагуйте речення.
1. Не можна миритися з таким положенням справ, коли роботи виконуються наспіх, без врахування сучасних вимог. 2. На виробничій нараді обговорювалися запитання подальшого покращення якості випущеної продукції та чи немає можливості знизити собівартість. 3. Група робітників оглядають станок, приготований до відправки замовнику, який ними змонтовано з нових матеріалів. 4. Біля пам’ятника, який був відкритий нещодавно, завжди покладені квіти, які приносять діти та дорослі. 5. Усі, хто цікавляться театром, знають ім’я Олексія Бахрушина засновника музея історії театра. 6. У листі йшлася мова, що в місто їде ревізор, яким керує Сквозник-Дмухановський. 7. Останнє, про що я скажу, це про перевитрату коштів. 
8. Письменник зрозумів, що Булька бігла за ним 20 верстов і який відданий друг у нього є. 9. Щоб написати твір, викладач розповіла нам про план укладання роботи. 10. Уже смеркаючись, ми дісталися моєї малої батьківщини – Канева. 11. Незважаючи на пізню годину, брат продовжував працювати. 
12. Ми проводимо доволі різносторонню программу по інформуванню населення про положення даного виду тварин у природі.
Вправа 3. Перепишіть речення, розставте пропущені розділові знаки.
1. Мене цікавить не як це сталося а які можливі наслідки цього факту. 
2. На морі ставало темно тому що з берега насувала важка чорна хмара. 
3. Добре було б коли б саме тепер хтось заглянув до нас в гості чи хоча б мама почала співати. 4. Неприємно коли п’явка впивається в жижку чи коли гавкають на тебе чужі пси або гуска сичить коло ніг. 5. Певно не забула того що якби дід Улас не прибіг то пропала б. 6. Скирта вже потемніла від негоди та коли станеш виривати солому лаштуючи для себе затишне кубло вона дихне тобі в обличчя стужавілими і злежаними пахощами осені. 7. Цар Микола волю приспав а щоб збудить хиренну волю треба миром громадою обух сталить. 8. З одного боку весь час пильнуй щоб на тебе турки й татари не наскочили а з другого боку щоб поляки не задушили. 9. Я люблю їхати на поле тоді як ниви зеленіють та хвилюються зеленими хвилями коли обважнілі колоски черкаються об голову об вуха коли ниви поцяцьковані синіми волошками та червоними маками. 10. У дворі здіймається такий неймовірний галас наче тут завалився будинок або трапилось ще щось страшніше. 11. Коли він торкався до струн скрипки все на світі зникало і залишалася тільки музика. 12. Поява їх викликала загальний шепіт між громадою а коли вони наблизилися все стихло. 13. Він знав одне що десь там за лиманом тече ріка велика Борисфен. 14. Коли не згодиться на мир ми знов у бій. 
Вправа 4. Установіть тип синтаксично-смислових відношень між частинами безсполучникових речень. З’ясуйте, який розділовий знак потрібно між ними поставити.
1. Батюшка обiцяв церква помагатиме. 2. Розплющила очi i здивувалась на долiвцi вже грався сонячний зайчик. 3. Перед тим прийшла чутка цар готує крiпакам волю. 4. Мати каже хочуть одiбрати землю в багатiїв i оддати бiдним. 5. У сiнях сердито бубонiв Кузьма його бас часто переривав якийсь iнший неприємний голос. 6. Минеш сусiдський город скотишся похилим пагорбом у долину перепливеш рiчку перед тобою зав’юниться кривульчаста стежка аж до хати дядька Кузьми. 7. Матвiй торiк хвалився їздив у Рясне. 8. Несподiвана поява Грабовських зворушила Гервасiя його щоки зашарiлися. 9. Джмелик глянув на нього i в ту ж хвилю вiдвiв погляд Оксеновi очі дивилися на нього запитливо але спокiйно. 10. Вiн видно тiльки-но зайшов знадвору вуха горiли як стручки перцю. 11. Але очі росiянина залишились такими ж в них так i бурлила вiдчайдушнiсть білі зуби смiялись а жилава рука гралась парабелумом. 12. I раптом дзеленькнули у вiкнах шибки i нашорошилися стрiхи сильний далекий вибух вирвав iз пожежi цiлий стовп іскор. 13. Оксен стоїть у тiсному коридорчику свiчки-плошки вихитують язичками темляк пiтнiє від тепла. 
14. Раптом чоловiк насторожується з бiлої мли почулося коняче хропіння.
Вправа 5. Визначте вид підрядного речення; поставте розділові знаки; вибір знака поясніть.
1. Автор управлінського документа юридична особа тому виклад тексту проводиться від третьої особи однини чи множини. 2. Оформляючи документ слід пам'ятати що автор його установа підприємство особа є юридичною особою. 3.Втілюючи закон про мови у повсякденне життя й пам'ятаючи що мовою актів органів державної влади державного управління мовою справочинства за статтею Конституції України є державна українська мова ставимо за мету допомогти студентам слухачам службовцям засвоїти термінологію документування ознайомити з єдиними вимогами щодо оформлення ділових паперів. 3.Текст документа що складається з двох частин або зі вступу доказів висновків завершальної частини вважається повним коли його зміст розкриває всі обставини справи. 5.Значну частину ділових документів оформляють на бланках фр. blank білий аркуш паперу з друкованим заголовком установи підприємства організації призначений для укладання документів за певною формою на яких проставляють їхній номер і дату видачі.

Контрольні завдання

Вправа 1. Відредагуйте перекладені речення. Поясніть причини допущених помилок у синтаксичному оформленні речень.
1. В останньому університетському збірнику, у першому його розділі, розміщено статтю доцента ЧНУ О. Бойченка, де йдеться... 2. Не дивлячись на обмежене фінансування до 600-річчя м.Чернівців, мерія активно проводить роботи по реконструкції старої частини міста. 3. По закінченні навчання студенти проходитимуть виробничу перекладацьку практику. 4. Було досягнуто високого рівня якості продукції, спланованого нашим підприємством. 5. Ми, на нашому підприємстві «Трембіта», можемо розраховувати лише на свої особисті сили. 6. У виступі міністра висвітлювалося його бачення шляхів реформи освіти. 7. Студенти навчалися у просторій аудиторії, яку переобладнали. 
8. Саме в дослідженні «Дискурс модернізму в українській літературі» прозвучала «крамольна» думка, яка збурила пристрасті не тільки 
у літературних колах, але й спровокувала дискусію у стінах парламенту.
Вправа 2. Відредагуйте речення, замінивши ненормативні дієприкметникові форми.
1. Зовні співпадаючі перехідні лексеми належать до різних лексико-семантичних груп. 2. Ведучими засобами є ті, що відображають невловиме почуття прекрасного. 3. Архаїчне забарвлення передається варіантними відповідниками, маючими таке ж стилістичне забарвлення. 4. Джерелом філософського тексту є автор, виступаючий водночас і як індивідуальність і як послідовник досвіду. 5. Раптово виникаюче багатство емоційних засобів, включаючи ненормативну лексику, якщо під час дискусії розпалюється конфлікт. 6. Перекладачам, вступаючим сьогодні в професійну діяльність, доведеться це враховувати. 7. До рис, відображаючих авторський початок, відноситься і ступінь складності синтаксису. 8. До домінант перекладу належать мовні засоби, забезпечуючі конструктивний контакт. 9. Громадянський порядок, пануючий в країні, може накласти відбиток на текст. 10. Інтерв’ю – це публічний діалог, що складається з питань і відповідей про діяльність та особисте життя інтерв’юіруємого. 
Вправа 3. Відредагуйте речення.
1. Працівники магазинів розповідають, що коли надходить якась партія цього товару, то враз його розбирають ящиками. 2. Це ще раз доводить те, що система навчання має бути відкритою. 3. Хай кожен університет справляється з цим завданням у відповідності з традиціями, котрі виплекали не одне покоління його викладачів. 4. Україна вітає любі дії, які можуть призвести до встановлення миру в Придністров’ї. 5. Іван, який тільки-но вийшов з хати, що її вчора побілила Мотря, яка сиділа на призьбі, сів поруч. 6. Переходячи перехрестя, Олену зачепив якийсь велосипед. 7. Іван схопив гвинтівку, бо маузера – Дмитро. 8. Проаналізуємо зроблені зауваження автором проекту. 
9. Останнє, на чому слід зупинитися, це на особливостях проекту. 10. Студенти проходили практику в цеху заводу, який переобладнали. 12. Після повернення рукопису в редакцію подзвонили. 13. Вийшовши в поле, переді мною відкрився казковий краєвид. 14. Я пив каву, приготовану барменом і у яку додали цукор. 15. Так як електромотора не було, то динаміку крутили руками. 

Тема 2.5 Засоби передачі чужого мовлення

Питання, що виносяться на розгляд
1. Загальні відомості про конструкції з чужим мовленням.
2. Пряма мова.
3. Непряма мова.
4. Невласне пряма мова.
5. Діалог.
6. Цитата.

Література
1. Загнітко А. Український синтаксис: теоретико-прикладний аспект 
/ А. Загнітко. – Донецьк : ДонНУ, 2009. – 150 с.
2. Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова. – Х., 2009. – С. 319–325.
3. Іванова І. Б. Українське ділове мовлення: Навч. пос. / І. Б.  Іванова – Х., 2007 – С. 333–337.
4. Мацюк З. О. Українська мова професійного спілкування: Навч. пос. 
/ З. О.Мацюк, Н. І. Станкевич. – К., 2010. – С. 211–214.
5. Українська мова за професійним спрямуванням: Практикум: Навч. пос. / За ред. Т.В. Симоненко. – К., 2010. – С. 168–171.

Матеріали для самостійного вивчення

У процесі спілкування часто виникає необхідність передати чуже мовлення. При цьому в одних випадках передається не лише зміст, а й його форма (лексичний склад і граматична організація). Це зумовило утворення спеціальних форм передавання чужого мовлення: форми прямого передавання (пряма мова) і форми непрямого передавання (непряма мова).
Речення з прямою мовою передбачають точне відтворення чужого мовлення (його змісту і форми), речення з непрямою мовою призначені лише для передавання змісту чужого мовлення. Крім цих форм, у мові наявні й інші, призначені для передавання лише теми, предмета чужого мовлення, для включення в авторську мову елементів чужого мовлення тощо.
Пряма мова – дослівно відтворений чужий вислів, у якому збережено його лексичні, синтаксичні та інтонаційні особливості.
Вона супроводжується словами автора на означення процесу мовлення, відчуттів, думок, бажань, волевиявлення тощо (говорити, казати, думати, чути, уявляти, питати, кричати, вирішити, порадити, обуритися та ін.), напр.: Минаючи убогі села понаддніпровькі невеселі, я думав: «Де ж я прихилюсь? І де подінуся на світі?» 
Окремими формами передавання прямої мови є діалог і полілог – дослівно відтворена розмова двох чи кількох осіб, що може використовуватися як без слів автора, так і з ними.
Конструкції з прямою мовою можна подавати одним рядком або ж кожну репліку з абзацу. У разі використання прямої мови в рядку її завжди слід брати в лапки. Можна також перед кожною, в т. ч. й першою, реплікою ставити тире, а кожну парну брати в лапки. Якщо слова автора передують прямій мові, то після них ставиться двокрапка. Коли слова автора йдуть після прямої мови, то перед ними ставиться кома (знак оклику, знак питання) і тире; якщо всередині прямої мови, то з обох боків виділяються комою (знаком питання, знаком оклику) й тире.
Якщо пряма мова починається з абзацу, то перед кожною реплікою ставиться тире, а в кінці (залежно від характеру речення) – крапка, знак питання, знак оклику.
Чуже висловлення іноді передають не дослівно, а лише зі збереженням загального змісту, тобто непрямою мовою. Воно є підрядною з’ясувальною частиною складнопідрядного речення.
Непряма мова – чужа мова, уведена в авторський текст як мова автора.
На відміну від прямої мови, непряма мова міститься після слів автора, напр.: «Він обдурив колектив!» – твердить Алла Василівна (А. Дімаров) –Алла Василівна твердить, що він обдурив колектив.
Непряма мова позбавлена індивідуальних особливостей мовлення конкретної особи, емоційного забарвлення. Підрядне з’ясувальне речення, у якому вона реалізується, може пов’язуватися з головним сполучниками й сполучними словами що, щоб, чи, який, чий, хто, де, куди, звідки, коли, як. При цьому якщо пряма мова містить у собі питання, що реалізується не лише питальною інтонацією, а й питальними словами (який? чий? хто? де? куди? звідки? коли? чи? та ін.), то підрядне речення деколи дублює пряму мову, а питальне слово виконує роль сполучного засобу, напр.: «Чи гарна ж, сину, хата в твоєї Мелашки?» – питала мати в Лавріна – Мати питала в Лавріна, чи гарна хата в його Мелашки.
При оформленні чужої мови як непрямої відбуваються деякі лексичні зміни. Зокрема, емоційні лексичні елементи (частки, вигуки) прямої мови у непрямій мові випускаються, а значення, що ними виражаються, передаються іншими лексичними засобами, переважно не точно, а лише приблизно, нейтрально.
Проте коли пряма мова насичена розмовними словами і зворотами, звертаннями, вигуками, частками, вставними словами тощо, тоді її важко замінити непрямою.
Проміжною ланкою між прямою й непрямою мовою, особливим стилістичним прийомом, що допомагає авторові глибоко розкривати внутрішні почуття героїв, є невласне пряма (вільна непряма) мова. Це своєрідне поєднання непрямої мови з елементами прямої. Як і пряма мова, вона зберігає лексико-фразеологічні, синтаксичні, емоційно-оцінні особливості мови того, хто говорить. Вона не має типізованої синтаксичної форми. У таких випадках автор ніби перевтілюється в своїх героїв, передаючи їхні думки, переживання, використовуючи при цьому ті лексичні, фразеологічні й граматичні засоби, які б використовували його герої у відповідній ситуації. Таке передавання чужої мови є літературним прийомом, за допомогою якого письменник включає специфічне мовлення героїв в авторську розповідь і таким чином характеризує своїх героїв. Невласне пряма мова може являти собою окреме самостійне речення чи кілька самостійних речень, які або безпосередньо включені в авторську розповідь, або продовжують один із способів передавання чужого мовлення, чи, йдучи за згадкою предмета, теми чужого мовлення, розвивають цю тему, напр.: Раз – він вже парубкував тоді – йому здалося, що він розв’язав оту життєву загадку. От якби мати вірну дружину, тиху, сумирну, щоб перед нею можна було розкрити своє серце, показати, що там наболіло, запеклося, що труїть чоловіка, щоб вона пожалувала і своїм тихим, приязним словом, мов рукою, зняла всю вагу з серця. Тоді і сухар смачний, тоді і праця неважка! Шматок хліба з водою, аби, серце, з тобою! Відтоді думка про вірну, тиху дружину, скрашала його безталання. Одружиться він, візьме жінку по думці, і горе навіки потоне в хвилях родинного щастя! Аби дівчину наглядіти. І він наглянув дівчину зовсім несподівано.
Особливим різновидом чужого мовлення є цитати, що можуть супроводжуватися словами автора або ж уживатися без них.
Цитата (лат. – приводити, викликати, проголошувати) – дослівний уривок з якогось твору, що наводиться іншим автором для підтвердження чи пояснення своєї думки.
Цитати вводять у текст для підтвердження думки автора авторитетним джерелом. Цитати з іншомовних джерел можна наводити як мовою оригіналу, так і в перекладі. Розділові знаки при цитуванні здебільшого такі ж, як і в конструкціях з прямою мовою, напр.: Так, напр., О. М. Гвоздєв вважав, що «іменник має категорії роду, відмінка, числа, конкретності, речовинності, збірності, абстрактності, живого, неживого, суб'єктивної оцінки»; Транспозиція відіграє важливу роль у функціонуванні мови, на що вказував 
Ш. Баллі: «Замкнуті у своїх основних категоріях, знаки служили б надзвичайно обмеженим джерелом засобів для задоволення численних потреб мовлення. 
Але завдяки міжкатегоріальним замінам думка звільняється, а вираження збагачується і набуває різних відтінків».
За структурою цитата може являти собою й одне речення (просте чи складне), і сполучення речень, і частину якогось одного речення, навіть окремого словосполучення чи слова, що є ключовим для даного тексту.
Отже, конструкції з чужою мовою реалізуються прямою мовою, непрямою мовою та невласне прямою мовою. Різновидом чужого мовлення є цитати.

Питання для самоконтролю

1. Що таке пряма мова й слова автора? Що таке діалог?
2. Як виділяється пряма мова на письмі в різних видах мовлення?
3. Як відокремлюються на письмі слова автора від прямої мови?
4. Які зміни відбуваються в словах автора й прямій мові під час передавання прямої мови непрямою?
5. Що являє собою такий способ передавання чужого мовлення, як невласне пряма мова?
6. Як наводяться цитати і як вони оформлюються в тексті? Чи можна змінювати щось у цитаті?

Тренувальні вправи

Вправа 1. Перепишіть, розставляючи розділові знаки при прямій мові.
 1. Старий Франчук раптом схопив порожнє відро відімкнув його від криничного цепу і наче аж урочисто сказав т(Т)и ось хвилину зажди сину. Я од журавля принесу. Там вода м’яка і рутою пахне. 2. Весна… Ще одна весна сказала замріяно й трохи сумно Світлана Кузьмівна. 3. Нумо хлоп’ята каже Семирозум дістаючи цівку й сіпаючи нитяними віжками рушимо. 4. Ти збирайся не спіши додав Арсен Ми отут на травичці почекаємо. 5. Як дивно підібрані кольори! сказав Олександр Кіндратович обережно відбираючи в Холода букет Чудесна гармонія. 6. Ви молодий а думаєте по-стародавньому ніби справді сите черево на науку не квапиться усміхнулася приязно Галина й легко торкнулася плеча юнака Ходімо! 7. Казав пан Кожух дам та слово його тепле. 8. Я крикнув Згода і одвів полки. 9. Та й дивлюсь нишком чи не пізнаю його де коли чую Ой мені лишенько! Жахнулася Катря обік мене. Оглянулася я Що тобі? питаю. 10. Чи бачили таке! сказав батько і помовчавши додав г(Г)отовий хлібороб одним словом. 11. Я кричу хто в Бога вірує рятуйте а вони з обох боків шмагають. 12. Ні-ні! Злякався відчув як у нього мороз пішов поза спиною Ні-ні! В пам’яті зринула Лук’янівська в’язниця … Київське ОГПУ – НКВД … Отак! Утікав утікав і потрапив назад… 
Вправа 2. Перепишіть, розставивши розділові знаки при цитатах. 
1. Стою перед вами зачарований людською красою і красою вечірніх дівочих пісень і красою сонця в небі і красою матері з дитиною ось що говорив Михайло Стельмах під час одержання Ленінської премії. 2. У російському мовознавстві найчастіше наводиться визначення В. А. Хомякова с(С)ленг – це відносно стійкий для певного періоду, широко вживаний, стилістично маркований лексичний шар (іменники, прикметники і дієслова, що позначають побутові явища, предмети, процеси і ознаки), компонент експресивного просторіччя, яке входить до літературної мови. 3. У сучасному мовознавстві традиційно виділяють а(А)пелятивну й ономастичну (пропріальну) номінації, бо іменуванню підлягають реалії різного порядку – безіменні і такі, що вже мають свої загальні назви. 4. Дослідники вважають, що переклад назв фільмів можна порівняти з перекладом афоризмів та прислів’їв, тому що вони мають схожі текстові ознаки і принципово схожий підхід до перекладу. 
Вправа 3. Розставте розділові знаки в реченнях.
1. Шевченко був глибоко переконаний що український народ порве кайдани колоніалізму тому й заявляв Встане правда! Встане воля! Борітеся – поборете! закливав він. 2. Слово для Лесі Українки це гострий безжалісний меч що здійма вражі голови з плеч. 3. Чи бачили таке! Сказав бітько і промовчавши додав г(Г)отовий хлібороб одним словом. 4. Іноді мовчанку порушували вигуки старшого Обережніш! Нахились! та тихі крики пугача що лунали то ліворуч то праворуч. 5. О гніздечко сказала мати відкладаючи серпа вбік і ставши навколішки долонями розгорнула кущик трави Ще зовсім тепленьке … 
6. А як там Володимир? занепокоїлася і відразу втішила себе Дитя спить. А доля його росте. 7. За авторитетним судженням М. Рильського який письменника добре знав Косинка був досить начитаний і мав гострий природний розум. 8. Ще тепер почала малювати вчитися пише Марко Вовчок О. В. Марковичу наприкінці грудня 1863 року давно вже хотілося мені. Вчитель каже що аби хотіла то й навчуся добре і сама я бачу що йде не по-лихому. 
10. На думку  А. Сухобрус легендарний матеріал настільки різноманітний що втиснути у єдину рубрику його визначення неможливо. 11. Та жінка спитала Чи назавжди до нас? а він їй не відповів. 

Контрольні завдання

Вправа 1. Відредагуйте запропонований список літератури; запишіть відредагований варіант.
1. Бойківщина. Історично-етнографічне дослідження (Відп. ред.: З.Є.Болтарович, А.Ф.Будзаль, Р.П.Герасимчук, Київ, Наукова думка, 1983, 304 с. 2. Л. Анісімова Назви верхнього одягу у поліських, волинських та подільських говірках , дослідження з української діалектології: Зб. наук. праць – Київ, Наукова думка, 1991. 3. І. Вагилевич Бойки, русько-слов’янський люд в Галичині, Жовтень, 1978, № 12, с 117-130. 4. О. Гвоздяк «Лексико-семантична адаптація запозиченої лексики з німецьким етимоном в українські говірки Закарпаття / в кн.: Лінгвістичні студії: Зб. наук. праць. Вип. 11. У 2-х частинах / Укл.: А.Загнітко. – Ч. І. – Донецьк, Дон НУ. – 2003. – 277-283 с. 5. Горбач О «Арґо українських школярів і студентів» в книзі: Наукові записки Українського Вільного університету, Мюнхен, 1964. – 1966, № 8, 3-55 с. 6. Г. І. Гримашевич «Номінація одягу та взуття в середньополіському діалекті»: Автореф. дис. канд. філол. наук, 10.02.01, Київ, НАН України, Ін-т укр. мови, 2003. – С. 23. 7. За ред. О.С. Мельничука Словник іншомовних слів. – Київ, гол. ред. Української радянської енциклопедії. – 1985. – С. 966. 8. Вовк О. Типи і засоби номінації в українській мові / Другий міжнародний конгрес україністів: Доповіді і повідомлення. Мовознавство, Львів, 1993. 9. Войтів Г. Назви одягу в пам’ятках української мови 14-18 століття: Автореф. дис…. канд. філол. наук, – Львів, 1995, 24 с.
Вправа 2. Виконайте тестові завдання.
1. У якому рядку правильно вжито однорідні члени речення?
А Пропонуємо фарби: інтер'єрні, фасадні, ґрунтовки, вікна і двері. 
Б В асортименті мучні вироби: крупи, макарони, сири. 
В Продаємо українське та імпортне взуття.
2. Знайдіть речення, у якому допущено граматичну помилку 
в координації підмета з присудком.
А Більшість робітників, інженерів, службовців нашого заводу пройшла кваліфікаційну атестацію. 
Б Більшість будинків, побудованих останнім часом, спроектовані молодими архітекторами. 
В Більшість учасників засідання уже висловилась.
3. У якому рядку правильно вжито однорідні члени речення? 
А Пропонуємо фарби: інтер’єрні, фасадні, ґрунтовки, вікна і двері. 
Б В асортименті мучні вироби: крупи, макарони, сири. 
В Продаємо українське та імпортне взуття.
4. Поширене означення не треба відокремлювати комами в реченні (розділові знаки пропущено)…
А Зачарований прекрасним вечором я довго блукав понад берегом річки. 
Б Не відомий нікому сідаю на лавку слухаю і дивлюся. 
В Край моря сонце золотить укриті лісом гори.
5. У якому рядку правильно розставлено розділові знаки в реченні з автобіографії?
А Я, Гнідець Олена Петрівна, народилася 15 липня 1985 року, в с. Сердиця, Пустомитівського району, Львівської області, в родині службовців.
Б Я, Гнідець Олена Петрівна, народилася 15 липня 1985 року в с. Сердиця Пустомитівського району Львівської області, в родині службовців.
В Я, Гнідець Олена Петрівна, народилася 15 липня 1985 року в с. Сердиця Пустомитівського району Львівської області в родині службовців.
6. Потребує редагування речення…
А Виконавши вправу, повторіть матеріал про однорідні члени речення.
Б Розподіливши завдання, ми повинні домагатися чіткого їх виконання.
В Провівши глибокий аналіз, визначено стратегію розвитку інституту.
7. У якому реченні неправильно розставлено розділові знаки?
А Іду я вольною землею понад схвильованим Дніпром, і ніби з радістю моєю все обіймається кругом: і крила граючі чаїні, і шелест в дубові старім, і дим осель, і десь в долині ще лиш народжується грім. 
Б Хоча ніхто з родичів за Півнем, крім ловчих здібностей, не визнавав ніяких достойностей, і всі вважали його одрізаною скибкою, майже ізгоєм, саме на нього поклали всі турботи про збори Півника в далеку дорогу. 
В Відійшла журавлина пора, відлетіли з озеречка й останні качки, і вже за хатою в золотій метелиці листу кружляє, гуде падолист.
8. Засобами зв’язку в складносурядному реченні є… 
А сполучники сурядності та розділові знаки. 
Б форми дієслів-присудків і сполучники сурядності. 
В пунктуація.
9. Складносурядне речення – це…
А речення, яке має два або більше предикативних центрів.
Б осмислене сполучення слів або окреме слово, граматично й інтонаційно оформлене як відносно закінчена цілісність, що несе певну інформацію.
В складне речення, предикативні частини якого синтаксично рівноправні і поєднані між собою сполучниками.
10. Неправильно побудовано речення…
А Ви ніколи не замислювалися, чому в давнину число «сім» було популярним і оточеним таємничістю?
Б Слід пам'ятати, що ґрунти набагато менше здатні до самоочищення та самовідновлення, ніж повітря або вода.
В Випуски новин англійською покращують не лише наше знання мови, а й цікаво розповідають про світ.
11. Складнопідрядним реченням нерозчленованої структури з підрядним присубстантивно-означальним є…
А Рідну пісню треба захищати так, як захищають рідний край.
Б А доки є пісня, нікому не вдасться захмарити небо моєї душі.
В Духовність – озонова пелюстка, що так бережно огортає планету й не дає зруйнувати життя.
12. Кому перед як потрібно поставити в реченні (розділові знаки пропущено)…
А Сосюра як справжній лірик різноманітний у своїх переживаннях.
Б Діти як квіти поливай то ростимуть.
В Палаючий Будапешт був перед нами як на долоні.
13. Граматичну помилку допущено в реченні…
А Найважливіше, на що ми повинні звертати увагу, – це підвищення якості продукції.
Б Північна Африка була відома європейцям здавна, адже на берегах Ніну існувала одна з найдавніших цивілізацій – Давній Єгипет.
В Письменник прагнув розповісти про внутрішній світ Івана Дідуха й чому він емігрує.
14. Знайдіть рядок, у якому є складнопідрядне речення…
А Ми сяк-так помилися, постелилися і полягали спати, причому вікно треба було заткнути подушкою. 
Б Вітру на морі не було, проте клекотав сильний прибій.
В Все важче знаходили квіти, мед яких обіцяє бути цілющим.
15. У якому рядку правильно розставлено розділові знаки в реченні наукового стилю? 
А Застосовують метод управлінського обліку згідно з яким усі витрати, пов'язані з виробництвом продукції, розподіляють між об'єктами витрат пропорційно до величини прямих витрат.
Б Комісіонер уклавши договір отримує від комітента комісійну винагороду, величина якої встановлюється як певний відсоток від суми угоди.
В Графічно рахунок становить двосторонню таблицю, ліва сторона якої називається дебетом, а права – кредитом.
16. Неправильно вжито тире в реченні…
А Писати просто – це найбільша майстерність і якість справжнього таланту.
Б Ясна річ – пісні Марусі Чурай співали не тільки дівчата, а й козаки.
В У будь-яку погоду: у дощ, у туман, у шторм – виходять рибалки на промисел. 
17. Складносурядне речення утвориться, якщо серед варіантів продовження речення «Уранці землю притрусив легкий сніжок…» обрати…
А лишивши на землі неприкриті плями.
Б дарма що була середина жовтня.
В а вечір видався дивовижно теплим. 
18. Знайдіть речення з прямою мовою (розділові знаки пропущено).
А Коли Чикаленко повiдомив що сам не зможе цей час жити в своєму маєтку Коцюбинський охоче погодився приїхати сюди в гостину.
Б Тимко, вставай! Свiтає вже розштовхувала Уляна сплячого сина стягаючи з нього рядно.
В Завтра кiнчу двадцятий рiк. Як скоро минули лiта, не лишаючи по собi нiякого слiду!
19. У якому рядку правильно розставлено розділові знаки в реченні публіцистичного стилю? 
А Загалом, Холодний Яр – це назва місцевості пересіченої багатьма ярами й балками, кожен із яких має свою назву, часто пов'язану з Коліївщиною та гайдамаками.
Б Масового повернення заробітчан до України не відбувається: й експерти його не передбачають.
В Громадянське суспільство України, яке має бути фундатором справжніх громадських ініціатив, на жаль, досі перебуває у зародковому стані.
20. Знайдіть складносурядне речення з протиставними відношеннями.
А Не треба сліз і не потрібен сміх.
Б Погнався за зайцем, а коневі голову зламав.
В Усе іде, але не все минає над берегами вічної ріки.

ПЕРЕЛІК НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНОЇ ЛІТЕРАТУРИ

Основна література

1.	Волкотруб Г. Й. Українська ділова мова: Практикум / Г. Й. Волкотруб. – К., 2003.
2.	Волкотруб Г. Й. Стилістика ділової мови: Навч. пос. / Г. Й. Волкотруб. – К., 2000.
3.	Ділова українська мова: Навч. пос. / О. Д. Горбул, Л. І. Галузинська, 
Т. І. Ситнік, С. А. Яременко; За ред. О. Д. Горбула – К., 2007. 
4.	Зубков М. Г. Мова ділових паперів: Комплексний довідник 
/ М. Г. Зубков. – Х., 1999.
5.	Зубков М. Г. Сучасна українська ділова мова / М. Г. Зубков. – Х., 2003.
6.	Зубков М. Г. Сучасне українське ділове мовлення / М. Г. Зубков. – Х., 2001.
7.	Потелло Н. Я. Українська мова і ділове мовлення: Навч. пос. / 
Н. Я. Потелло. – К., 2001.
8.	Український правопис. – 5-те вид., – К., 1996.
9.	Шевчук С. В. Українське ділове мовлення / С. В. Шевчук. – К., 1997, 2000.

Додаткова література

1.	Антисуржик: Вчимося говорити ввічливо і правильно поводитися / 
За заг. ред. О. Сербенської. – Львів, I994.
2.	Антоненко-Давидович Б. Як ми говоримо / Б. Антонечко-Давидович. – К., 1991.
3.	Ботвина Н. В. Офіційно-діловий та науковий стилі української мови: Навч. пос. / Н. В. Ботвина– К., 1998. 
4.	Жайворонок В. В. Українська мова в професійній діяльності: Навч. пос. / В. В. Жайворонок, В. М. Бріцин, О. О, Тараненко. – К., 2006.
5.	Карнеги Д. Как вырабатывать уверенность в себе й влиять на людей, выступая публічно / Д. Карнеги. – М., 1991. 
6.	Кацавець Р. С. Українська мова: професійне спрямування. Підручн. / 
Р. С. Кацавець. – К., 2007. 
7.	Культура фахового мовлення: Навч. пос. / За заг. ред. Н. Д, Бабич. – Чернівці, 2005. 
8.	Максименко В. Ф. Сучасна ділова українська мова. / В. Ф. Максименко. – Х., 2006. 
9.	Мамрак А. В. Українська ділова мова: комп’ютерна версія: Навч. пос. / 
А. В. Мамрак, О. І. Шаров. – К., 2004. 
10.	Мамрак А. В. Українське документування: мова та стиль: Навч. пос. / 
А. В. Мамрак. – К., 2004. 
11.	Пивоваров В.М. Ділова українська мова: Навч. пос. / В. М. Пивоваров, 
Ю. І. Калашник, Л. Г. Савченко. – Х.: Одіссей, 2007. 
12.	Плотницька І. М. Ділова українська мова: Навч. пос. / І. М. Плотницька. – К. 2004. 
13.	Пономарів О. Д. Стилістика сучасної української мови. – К., 1992.
14.	Стоян Т. А. Діловий етикет: моральні цінності і культура поведінки бізнесмена: Навч. пос. / Т. А. Стоян. – К., 2004.  
15.	Хміль Ф. І. Ділове спілкування: Навч. пос. / Ф. І. Хміль. – К., 2004. 

С Л О В Н И К И

1.	Великий тлумачний словник сучасної української мови / Уклад. і голов. ред. В. Т. Бусел. – Київ-Ірпінь, 2005 с.
2.	Головащук С. І. Словник-довідник з українського літературного слововживання / С. І. Головащук. – К., 2004 с.
3.	Головащук С. Російсько-український словник сталих словосполучень / 
С. Головащук. – К., 2001.
4.	Гринчишин Д. Г., Сербенська О. А. Словник паронімів української мови. / Д. Г. Гринчишин, О. А. Сербенська. – К., 1986 с.
5.	Зубков М. Г. Російсько-український, україно-російський словник. 65 000 слів / М. Г. Зубков. – Х., 2005.
6.	Новий тлумачний словник української мови: У 4 т./ Укладачі: В. Яременко, О. Сліпушко. – К., 1998.
7.	Полюга Л. Словник синонімів української мови / Л. Полюга. – К., 2001. 
8.	Полюга Л. Словник антонімів української мови / Л. Полюга. – К., 1999. 
9.	Сучасний словник іншомовних слів / Укл. О. Скопненко, Т. Цимбалюк. – К., 2006. 
10.	Сліпушко О. Тлумачний словник іншомовних слів / О. Сліпушко. – К., 2006. 
11.	Словник труднощів української мови / За ред. Я. Єрмоленко. – К.: Рад. школа, 1989. – 336 с.
12.	Фразеологічний словник української мови: У 2-х кн. / Гол. ред. 
Л. С. Паламарчук. – К.: Наук. думка, 1993. 

Навчальне видання

Українська мова

Для студентів факультету післядипломної освіти

У п о р я д н и к 	КУПРІКОВА Галина Віталіївна

В авторській редакції
Комп’ютерний набір Г.В. Купрікова

Підписано до друку 21.10.2013. Формат 60х84/16.
Папір офсетний. Гарнітура «Таймс».
Ум. друк. арк. 10,0. Обл.-вид. арк. 10,36.
Тираж 100 прим. Зам. №

План 2012/13 навч. р., поз. № 3 у переліку робіт кафедри

Видавництво
Народної української академії
Свідоцтво № 1153 від 16.12.2002

Надруковано у видавництві
Народної української академії

Україна, 61000, Харків, МСП, вул. Лермонтовська, 27.