І. Загальні положення

Положення про забезпечення якості освітньої діяльності та якості освіти у Спеціалізованій економіко-правовій школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови приватного вищого навчального закладу Харківський гуманітарний університет «Народна українська академія» (далі − Положення) розроблено відповідно до вимог Закону України «Про освіту» № 2145-VIIІ від 05.09.2017 р., який почав діяти з 28 вересня 2017 р. (стаття 41. Система забезпечення якості освіти) і передбачає здійснення таких процедур і заходів, що далі створять її структуру:
1.1. Стратегію та процедури забезпечення якості освіти;
1.2. Систему та механізми забезпечення академічної доброчесності;
1.3. Критерії, правила і процедури оцінювання здобувачів освіти;
     1.4. Критерії, правила і процедури оцінювання педагогічної (науково-педагогічної) діяльності педагогічних працівників  та оприлюднення результатів таких оцінювань на сторінці СЕПШ офіційного сайту ХГУ «НУА»;
1.5. Критерії, правила і процедури оцінювання управлінської діяльності керівних працівників; 
1.6. Інформаційні системи для ефективного управління закладом;
1.7. Безпекова складова;
1.8. Внутрішній аудит та моніторинг якості освіти в Спеціалізованій економіко-правовій школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови приватного вищого навчального закладу Харківський гуманітарний університет «Народна українська академія» (далі – СЕПШ).
Забезпечення якості загальної середньої освіти на рівні державних стандартів є пріоритетним напрямом та метою спільної діяльності всіх учасників освітнього процесу.

Внутрішні чинники забезпечення якості загальної середньої освіти будемо розглядати як:
– якість основних умов освітнього процесу;
– якість реалізації освітнього процесу;
– якість результатів освітнього процесу.
Забезпечення якості загальної середньої освіти закладу повинні відповідати Державним стандартам відповідних рівнів, що є пріоритетом та спільною метою освітньої діяльності всіх її учасників.
Забезпечення якості освіти є багатоплановим і включає в себе:
– наявність необхідних ресурсів (кадрових, фінансових, матеріальних, інформаційних, наукових, навчально-методичних тощо);
– організацію освітнього процесу, що відповідає сучасним тенденціям розвитку науки і освіти; контроль освітньої діяльності та якості підготовки фахівців на всіх етапах навчання.
Внутрішня система забезпечення якості освіти, спрямована на вдосконалення всіх напрямків діяльності закладу.
Положення регламентує зміст і порядок забезпечення якості освіти для здобувачів загальної середньої освіти за такими напрямками:
– освітнє середовище;
– система оцінювання освітньої діяльності здобувачів освіти;
– система педагогічної діяльності;
– система управлінської діяльності.
Положення про внутрішню систему забезпечення якості освіти погоджується педагогічною радою, яка має право вносити в нього зміни та доповнення і затверджується керівником закладу.
1.1. Стратегія та процедура забезпечення якості освіти
Стратегія та процедура забезпечення якості освіти закладу базується на наступних принципах:
– принцип процесного підходу, що розглядає діяльність як сукупність освітніх процесів, які спрямовані на реалізацію визначених стратегічних цілей, при цьому управління якістю освітніх послуг реалізується через функції планування, організації, мотивації та контролю;
– принцип цілісності, який вимагає єдності впливів освітньої діяльності, їх підпорядкованості, визначеній меті якості освітнього процесу;
– принцип безперервності, що свідчить про необхідність постійної реалізації суб’єктами освітньої діяльності на різних етапах процесу підготовки випускника;
– принцип розвитку, що виходить з необхідності вдосконалення якості освітнього процесу відповідно до зміни внутрішнього та зовнішнього середовища, аналізу даних та інформації про результативність освітньої діяльності;
– принцип партнерства, що враховує взаємозалежність та взаємну зацікавленість суб’єктів освітнього процесу, відповідно до їх поточних та майбутніх потреб у досягненні високої якості освітнього процесу.
Процедури вивчення освітньої діяльності є такими:
– оновлення нормативно-методичної бази забезпечення якості освіти та освітньої діяльності;
– постійний моніторинг змісту освіти;
– спостереження за реалізацією освітнього процесу;
– моніторинг технологій навчання;
– моніторинг ресурсного потенціалу;
– моніторинг управління ресурсами та процесами;
– спостереження за станом соціально-психологічного середовища;
– контроль стану прозорості освітньої діяльності та оприлюднення інформації щодо її результатів;
– розроблення рекомендацій щодо покращення якості освітньої діяльності та якості освіти, участь у стратегічному плануванні тощо;
– здійснення контролю виконання чинного законодавства в галузі освіти, нормативних документів про освіту, наказів та рішень педагогічної ради;
– експертна оцінка ефективності результатів діяльності педагогічних працівників;
– вивчення результатів педагогічної діяльності, виявлення позитивних і негативних тенденцій в організації освітнього процесу та розробка на цій основі пропозицій з поширення передового педагогічного досвіду й усунення негативних тенденцій;
– збір інформації, її обробка й накопичення для підготовки проектів рішень;
– аналіз результатів реалізації наказів і розпоряджень;
– надання методичної допомоги педагогічним працівникам у процесі
контролю.
1.2. Система та механізми забезпечення академічної доброчесності
Питанню академічної доброчесності в освіті присвячена окрема стаття 42 Закону «Про освіту». Особливістю цієї норми є та, що академічну доброчесність (англ. Academic integrity) визначають як «сукупність етичних принципів і визначених законом правил».
Система та механізми забезпечення академічної доброчесності визначається спеціальним Положенням про заходи щодо запобігання академічному плагіату у наукових та навчальних роботах працівників та здобувачів вищої освіти Харківського гуманітарного університету «Народна українська академія», затвердженого ректором ХГУ «НУА» у березні 2018 року.
1.3. Критерії, правила і процедури оцінювання здобувачів освіти
Оцінювання якості знань здобувачів освіти закладу здійснюється відповідно до «Загальних критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів у системі загальної середньої освіти», які в обов’язковому порядку розміщені на веб-сторінці закладу, які виходять із чинних нормативно-правових актів в освіті на даний період.
Оцінювання результатів навчання здійснюється відповідно до:
– орієнтовних вимог до контролю та оцінювання навчальних досягнень учнів початкової школи, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 1009 від 19 серпня 2016 року;
– критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти, затверджених наказом МОН молодьспорт № 329           від 13.04.2011 року;
–  критерії оцінювання навчальних досягнень реалізуються в нормах оцінок, які встановлюють чітке співвідношення між вимогами до знань, умінь і навичок, які оцінюються, та показником оцінки в балах.
Навчальні досягнення здобувачів у 1-2 класах підлягають вербальному,
формувальному оцінюванню, у 3-4 – формувальному та підсумковому (бальному) оцінюванню.
Формувальне оцінювання учнів 1 класу проводиться відповідно до Методичних рекомендацій щодо формувального оцінювання учнів 1 класу (листи МОН № 2.2-1250 від 18.05.2018 р. та № 2.2-1255 від 21.05.2018 р.).
Формувальне оцінювання учнів 2 класу проводиться відповідно до Методичних рекомендацій щодо формувального оцінювання учнів 2 класу (наказ МОН України № 1154 від 27.08.2019 р.).
Основними видами оцінювання здобувачів освіти є поточне та підсумкове (тематичне, семестрове, річне), державна підсумкова атестація.
Оприлюднення результатів контролю здійснюється відповідно до вищезазначених нормативних документів.
Результати навчання здобувачів освіти на кожному рівні повної загальної середньої освіти оцінюються шляхом державної підсумкової атестації, яка може здійснюватися в різних формах, визначених законодавством, зокрема у формі зовнішнього незалежного оцінювання.
Критерії оцінювання та очікувані результати освітньої діяльності учнів є обов’язковою складовою навчальної програми предмета. На початку вивчення теми вчитель повинен ознайомити учнів із системою та критеріями її оцінювання.
Для врахування думки учнів щодо якості та об’єктивності системи оцінювання проводяться щорічні соціологічні (анонімні) опитування учнів і випускників, а також моніторинг оцінювання ступеня задоволення здобувачів освіти.
Результати оцінювання здобувачів освіти обговорюються на засіданні педагогічної ради СЕПШ.
1.4. Критерії, правила і процедури оцінювання педагогічної (науково- педагогічної) діяльності педагогічних працівників та оприлюднення результатів таких оцінювань на сторінці СЕПШ офіційного сайту ХГУ «НУА».
Внутрішня система забезпечення якості освіти та якості освітньої діяльності СЕПШ передбачає підвищення якості професійної підготовки фахівців відповідно до очікувань суспільства.
Вимоги до педагогічних працівників закладу встановлюються у відповідності до розділу VІІ Закону України «Про освіту».
Якість педагогічного складу регулюється прозорими процедурами відбору, призначення та звільнення з посади, кваліфікаційними вимогами та вимогами до професійної компетентності, системою підвищення кваліфікації.
Відповідність фаховості вчителя навчальній дисципліні визначається відповідністю його спеціальності згідно з документами про вищу освіту або про науковий ступінь, або про вчене звання, або науковою спеціальністю, або досвідом практичної роботи за відповідним фахом та проходженням відповідного підвищення кваліфікації.
Основними критеріями оцінювання педагогічної діяльності педагогічних працівників є:
– стан забезпечення кадрами відповідно фахової освіти;
– освітній рівень педагогічних працівників;
– результати атестації;
– систематичність підвищення кваліфікації;
– наявність педагогічних звань, почесних нагород;
– наявність авторських програм, посібників, методичних рекомендацій, статей тощо;
– участь в експериментальній діяльності;
– результати освітньої діяльності;
– оптимальність розподілу педагогічного навантаження;
– показник плинності кадрів.
З метою вдосконалення професійної підготовки педагогів закладу шляхом поглиблення, розширення й оновлення професійних компетентностей організовується підвищення кваліфікації педагогічних працівників.
Щорічне підвищення кваліфікації педагогічних працівників здійснюється відповідно до статті 59 Закону України “Про освіту”, постанови Кабінету Міністрів України № 800 від 21.08.2019 р. та листа Міністерства освіти і науки України № 1/9-683 від 04.11.2019 р.
Формами підвищення кваліфікації є інституційна (очна (денна, вечірня), заочна, дистанційна, мережева), дуальна, на робочому місці тощо.
Форми підвищення кваліфікації можуть поєднуватись.
Основними видами підвищення кваліфікації є:
– навчання за програмою підвищення кваліфікації при Харківській академії
неперервної освіти, стажування;
– участь у семінарах, практикумах, тренінгах, вебінарах, майстер-класах тощо.
Щорічний план підвищення кваліфікації педагогічних працівників затверджує педагогічна рада СЕПШ.
Показником ефективності та результативності діяльності педагогічних працівників є їх атестація та сертифікація, яка проводиться відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про освіту», постанови Кабінету Міністрів України № 1190 від 27.12.2018 р. та на підставі п.1.5, п.2.1, п.2.2 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 930 від 06.10.2010 р. (зі змінами, затвердженими наказом МОН України № 1473 від 20.12.2011 р. та            № 1135 від 08.08.2013 р.).
1.5. Критерії, правила і процедури оцінювання управлінської діяльності керівних працівників СЕПШ
Управлінська діяльність адміністрації СЕПШ на сучасному етапі передбачає вирішення низки концептуальних положень, а саме:
– створення умов для переходу від адміністративного стилю управління до громадсько-державного;
– раціональний розподіл роботи між працівниками школи з урахуванням їх кваліфікації, досвіду та ділових якостей;
– забезпечення оптимальної організації освітнього процесу, який би забезпечував належний рівень освіченості і вихованості випускників та підготовку їх до життя в умовах ринкових відносин;
– визначення найбільш ефективних для керівництва шляхів і форм реалізації стратегічних завдань, які б повною мірою відповідають особливостям роботи та діловим якостям адміністрації, раціональне витрачення часу всіма працівниками;
– правильне і найбільш ефективне використання навчально-матеріальної бази та створення сприятливих умов для її поповнення в умовах ринкових відносин;
– забезпечення високого рівня працездатності всіх учасників освітнього процесу;
– створення здорової творчої атмосфери в педагогічному колективі.
Сучасні виклики освітнього менеджменту вимагають від керівника закладу таких фахових компетенцій:
– прогнозувати позитивне майбутнє і формувати дух позитивних змін;
– забезпечувати відкрите керівництво;
– вивчати інтереси і потреби місцевої громади й суспільства в цілому, щоб визначати нові цілі і завдання;
– організовувати роботу колективу на досягнення поставлених цілей;
– працювати над залученням додаткових ресурсів для якісного досягнення цілей;
– постійно вчитися і стимулювати до цього членів педагогічного колективу. 
1.6. Інформаційні системи для ефективного управління
Однією з умов розвитку освіти є запровадження інформаційно-комунікаційних технологій в управлінську та освітню діяльність.
Така діяльність проводиться у двох напрямках:
– впровадження інформаційних технологій в управлінську діяльність;
– комп’ютеризація освітнього процесу.
Перший із зазначених напрямів полягає у створенні оптимальних умов роботи учасників освітнього процесу, застосування ними програмного забезпечення, що допомагає систематизувати роботу суб’єктів управління закладом на усіх рівнях.
Другий напрям – це впровадження у освітній процес електронних засобів навчання, розробка і застосування електронного супроводу занять, самостійної і виховної роботи та тестових програмних засобів.
Інновації в управлінні освітнім закладом на базі інформаційних технологій є ключовим механізмом, який дозволить створити переваги в конкурентному середовищі. У цьому напрямку основними заходами в розвитку інформатизації закладу є ефективна робота веб-сайту та вебплатформ «ZOOM», «URAN», «Google meet», інформування педагогів через Google – сервіси, застосування в роботі програмних засобів «Курс школа», груп у Facebook та Viber.
1.7. Безпекова складова СЕПШ
У законодавстві загальні вимоги, які забезпечують безпечне освітнє середовище закладу регулює Закон “Про освіту”. Права та обов’язки всіх учасників освітнього процесу визначаються в ньому у 53, 54 та 55 статтях.
Визначаємо три основні складові безпечного освітнього середовища:
– безпечні й комфортні умови праці та навчання;
– відсутність дискримінації та насильства;
– створення мотивувального простору.
Створення безпеки спрямоване на виконання таких завдань:
– формування в учнів компетентностей, важливих для успішної соціалізації особистості;
– впровадження демократичної культури, захист прав дитини і формування демократичних цінностей;
– запобігання та протидія таким негативним явищам серед дітей та учнівської молоді як насильство, кібербулінг, булінг тощо;
– формування у дітей і підлітків життєвих навичок (психосоціальних компетентностей), які сприяють соціальній злагодженості, відновленню психологічної рівноваги;
– запобігання та протидія торгівлі людьми, формування у школярів таких життєвих навичок, як спілкування, прийняття рішень, критичне мислення, управління емоціями, стресами та конфліктними ситуаціями, формування цінностей та набуття відповідних компетентностей;
– формування морально-етичних, соціальних, громадянських ціннісних орієнтирів, виховання національно свідомої, духовно багатої, фізично досконалої особистості;
– профілактика девіантної поведінки, правопорушень та злочинності серед неповнолітніх;
– профілактика залежностей та шкідливих звичок, пропаганда здорового способу життя, збереження і зміцнення фізичного та психічного здоров’я як найвищої соціальної цінності;
– формування творчого середовища, залучення учнів в позаурочний час до спорту, творчості, мистецтва, інших громадських заходів з метою їх позитивної самореалізації, соціалізації;
– розвиток творчої співпраці педагогічного колективу, учнів і батьків на засадах педагогіки партнерства.
1.8. Внутрішній аудит та моніторинг якості освіти в СЕПШ.
1.8.1. Внутрішній аудит та моніторинг якості освіти в даному закладі проводиться відповідно до Положення про моніторинг якості освіти в СЕПШ ХГУ «НУА».
Функції внутрішнього аудиту:
– отримання порівняльних даних, виявлення динаміки і факторів впливу на динаміку;
– упорядкування інформації про стан і динаміку якості освітнього процессу;
– проведення моніторингових досліджень;
– координація діяльності організаційних структур (університетські кафедри ХГУ «Народна українська академія», творчі групи) задіяних у процедурах моніторингу.
1.8.2. Види моніторингу:
– моніторинг навчальних досягнень здобувачів освіти;
– моніторинг педагогічної діяльності;
– моніторинг освітнього середовища;
1.8.3. Напрями аудиту:
– узгодження управління (якщо школа відповідає певним стандартам в освіті, автоматично забезпечується адекватний рівень її діяльності);
– діагностика або визначення рівня академічних навичок учнів незалежно від їх особистості;
– вивчення діяльності (включає заміри «входу» і «виходу» системи);
– статичний показник (надає можливість одночасно зняти показники за одним або кількома напрямами діяльності школи, порівняти отриманий результат з нормативом і визначити відхилення від стандарту, здійснити аналіз і прийняти управлінське рішення);
– динамічний показник (багаторазовий замір певних характеристик під час усього циклу діяльності);
– психологічний показник (постійне відстеження певних особливостей у ході навчальної діяльності);
– внутрішній показник ефективності (спостереження за динамікою становлення колективу, прогнозування проблем, які можуть з’явитися у майбутньому);
– самооцінювання освітніх систем (оцінювання стану системи, в якій відбуваються зміни, з подальшим прийняттям управлінського рішення);
– педагогічний моніторинг (супровідний контроль та поточне коригування взаємодії вчителя й учня в організації і здійсненні освітнього процесу);
– освітній моніторинг (супровідне оцінювання і поточна регуляція будьякого процесу в освіті);
– учнівське самооцінювання (комплекс психолого-педагогічних процедур, які супроводжують процес засвоєння учнями знань, сприяють виробленню нової інформації, необхідної для спрямування дій на досягнення навчальної мети);
– самооцінювання загальноосвітньої підготовки учнів (систематичне відстеження досягнення державних вимог підготовки учнів за основними навчальними дисциплінами);
– моніторинг результативності освітнього процесу (показує загальну картину дій усіх факторів, що впливають на навчання та виховання, і визначає напрями, які потребують більш детального дослідження).

1.8.4. Форми самооцінювання:
– самооцінка власної діяльності на рівні педагога, учня, адміністратора;
– внутрішня оцінка діяльності керівниками шкільних методичних об’єднань;
– зовнішнє оцінювання діяльності.
1.8.5. Етапи проведення самооцінювання:
– терміни проведення моніторингу визначаються планом роботи школи на кожен навчальний рік;
– самооцінювання включає три етапи:
а) підготовчий — визначення об’єкта вивчення, визначення мети, критерії оцінювання, розробка інструментарію і механізму відстеження, визначення термінів;
б) практичний (збір інформації) — аналіз документації, тестування, контрольні зрізи, анкетування, цільові співбесіди, самооцінка тощо;
в) аналітичний — систематизація інформації, аналіз інформації, коректування, прогнозування, контроль за виконанням прийнятих управлінських рішень.
1.8.6. Виконавці
Виконавцями внутрішнього аудиту є: заступники директора СЕПШ, завідуючі кафедр ХГУ «Народна українська академія», члени творчих груп, педагогічні працівники певної спеціалізації, вчителі-предметники, класні керівники, представники психологічної служби.
1.8.7. Функціональні обов’язки учасників внутрішнього аудиту:
1.8.7.1. Адміністрація СЕПШ:
– ініціює розроблення стратегії розвитку школи;
– розробляє і втілює внутрішкільну систему забезпечення якості освітньої діяльності та якості освіти;
– установлює і затверджує порядок, періодичність проведення досліджень;
– забезпечує необхідні ресурси для організації освітнього процесу;
– сприяє визначенню напрямків підвищення кваліфікації педагогічних працівників СЕПШ;
– забезпечує реалізацію освітньої програми;
– визначає шляхи подальшого розвитку закладу;
– приймає управлінські рішення щодо розвитку якості освіти на основі результатів моніторингу.
1.8.7.2. Рада забезпечення якості освіти:
– бере участь у розробленні інструментарію;
– бере участь у розробленні критеріїв оцінювання результативності освітнього процесу та професійної діяльності педагогів;
– проводить експертизу, дослідження, анкетування, опитування та оцінювання здобувачів освіти;
– аналізує результати зібраної інформації;
– веде облік результатів;
– готують пропозиції для адміністрації щодо удосконалення освітнього процесу.
1.8.7.3. Педагогічна рада СЕПШ:
– участь у розробленні методики оцінювання;
– вибір критеріїв і показників, що характеризують стан і динаміку розвитку системи забезпечення якості освіти;
– визначення способів оприлюднення інформації та показників розвитку системи моніторингу;
– вивчення, узагальнення і поширення інноваційного досвіду педагогічних працівників СЕПШ;
– затвердження освітньої програми закладу та стратегії розвитку та положення про академічну доброчесність;
– сприяння підвищенню кваліфікації педагогічних працівників, розвитку їх творчих ініціатив.
1.8.7.4. Класний керівник:
– проводить контроль за всеобучем кожного учня;
– своєчасно доводить підсумки до відома батьків;
– надає інформацію для самооцінювання.
1.8.7.5. Учитель:
– визначає й аналізує рівень навчальних досягнень учнів з предметів за результатами тестування, контрольних зрізів, поточного, тематичного та підсумкового оцінювання за семестри, навчальний рік;
– визначає шляхи підвищення навчальних досягнень учнів;
– своєчасно подає інформацію для оцінювання результативності.

II. Критерії щодо здійснення внутрішнього забезпечення якості освіти
2.1. Об’єктивність з метою максимального уникнення суб’єктивних оцінок, урахування всіх результатів (позитивних і негативних), створення рівних умов для всіх учасників освітнього процесу;
2.2. Валідність для повної і всебічної відповідальності пропонованих контрольних завдань змісту досліджуваного матеріалу, чіткість критеріїв виміру та оцінки, можливість підтвердження позитивних і негативних результатів, які отримуються різними способами контролю;
2.3. Надійність результатів, що отримуються при повторному контролі, який проводять інші особи;
2.4. Врахування психолого-педагогічних особливостей;
2.5. Систематичність у проведенні етапів і видів досліджень у певній послідовності та за відповідною системою;
2.6. Гуманістична спрямованість з метою створення умов доброзичливості, довіри, поваги до особистості, позитивного емоційного клімату.
2.7. Результати моніторингу мають стимулюючий характер для змін певної діяльності.

                                   IІІ. Заключні положення
Однією з важливих проблем забезпечення якості освітнього процесу в цілому залишається оцінка ефективності управління освітнім процесом зокрема, тому дана модель передбачає можливість вироблення своєї системи критеріїв, чинників, за якими можна оцінювати ефективність освітнього процесу, що дасть можливість вносити відповідні корективи в його організацію.
Рівень розвитку сучасної освіти вимагає від закладу високорозвиненого вміння обирати форми, методи, типи управління педагогічним колективом, ставити серйозні вимоги до його ділових та особистісних якостей, серед яких:
– цілеспрямованість та саморозвиток;
– компетентність;
– динамічність та самокритичність;
– управлінська етика;
– прогностичність та аналітичність;
– креативність, здатність до інноваційного пошуку;
– здатність приймати своєчасне рішення та брати на себе відповідальність за результат діяльності.
Разом з тим, ефективність управлінської діяльності СЕПШ характеризується станом реалізації його управлінських функцій, основних аспектів та видів діяльності, ступенем їх впливу на результативність освітнього процесу з урахуванням основних чинників, для яких проводиться самоаналіз:
1. Стратегічне планування розвитку СЕПШ, основане на висновках аналізу та самоаналізу результатів діяльності.
2. Річне планування розвитку СЕПШ формується на стратегічних засадах.
3. Здійснення аналізу і оцінки ефективності реалізації планів, проєктів.
4. Реальне календарне планування враховує усі напрямки діяльності закладу та доводиться до відома усіх рівнів.
5. Забезпечення професійного розвитку вчителів, методичного супроводу молодих спеціалістів.
6. Поширення позитивної інформації про заклад (засобами веб-сайтів, інформаційних бюлетенів, громадських конференцій, семінарів, контактів з ЗМІ тощо).
7. Створення повноцінних умов функціонування закладу (безпечні та гігієнічні). Наявність засобів для фізичного, інтелектуального розвитку учнів та педколективу.
8. Застосування ІКТ-технологій у навчально-виховному процесі та повсякденному житті.
9. Забезпечення якості освіти через взаємодію всіх учасників освітнього процесу.
10. Позитивна оцінка компетентності керівника з боку працівників та громадськості.